Додаток 4: Особливості застосування ЛЗ при недостатності функції внутрішніх органів (печінки, нирок, легень, серця)
Міжнародна непатентована назва ЛЗ | Порушення функції печінки | Порушення функції нирок | Порушення функції серцево-судинної системи | Порушення функції дихальної системи
--- | --- | --- | --- | ---
Абакавір | Не рекомендується для лікування пацієнтів з помірним та тяжким ступенем ПН. Не потрібно корекції дозування пацієнтам зі легким ступенем ПН (індекс Чайлда-П’ю - 5-6). Якщо абакавір застосовують для лікування пацієнтів з легким ступенем ПН, необхідне пильне спостереження за безпекою включаючи моніторинг рівнів абакавіру у плазмі крові, якщо можливо. | Корекція дози препарату хворим з нирковою недостатністю не потрібна. Не рекомендований пацієнтам з термінальною стадією ниркової недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Агомелатин | Протипоказаний пацієнтам з порушеннями функції печінки (цироз печінки або активна фаза захворювання печінки) або підвищення рівня трансаміназ більше ніж у 3 рази від показників норми. Призначати з обережністю (після ретельної оцінки користі та ризику від застосування) та ретельно наглядати за всіма пацієнтами протягом періоду лікування, особливо при наявності факторів ризику порушення функції печінки або в разі одночасного застосування ЛЗ, що можуть зумовити виникнення порушень функції печінки. Усім пацієнтам проводити тести, які відображають ф-цію печінки: на початку лікування, потім ч/з 3, 6, 12 і 24 тижні та у подальшому, коли це є клінічно необхідним. Застосування негайно припинити, якщо: у пацієнта розвинулися симптоми потенційного порушення функції печінки; рівень сироваткових трансаміназ перевищує верхню межу норми у 3 р. | Призначати з обережністю пацієнтам з порушенням функції нирок тяжкого або помірного ступеня. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Адалімумаб | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при середньотяжкій та тяжкій СН (III/IV клас за NYHA) | Спеціальних рекомендацій немає.
Адапален | Системна дія його не виражена. | Системна дія його не виражена. | Системна дія його не виражена. | Системна дія його не виражена.
Адеметіонін | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю! | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Азапентацен | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає
Азатіоприн | Призначати з обережністю. Для пацієнтів із печінковою недостатністю знижувати дозування і підтримувати нижчі допустимі дози. Для пацієнтів із попереднім захворюванням печінки або тих, хто отримує іншу потенційно гепатотоксичну терапію - проводити більш частий контроль дослідження печінкової функції. Негайно припинити прийом при виникненні вираженої жовтяниці. Ретельно слідкувати за гематологічною відповіддю. | Призначати з обережністю пацієнтами з нирковою недостатністю. Розглядати можливість зниження дозування і підтримувати нижчі допустимі дози. Ретельно слідкувати за гематологічною відповіддю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Азеластин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Азитроміцин | Не застосовувати пацієнтам з тяжким порушенням функції печінки. У разі виявлення порушення функції печінки застосування азитроміцину припинити. Повідомлялося про випадки фульмінантного гепатиту, що спричиняє небезпечне для життя порушення функцій печінки, при прийомі азитроміцину. | Для пацієнтів з незначними порушеннями функцій нирок (ШКФ 10-80 мл/хв) використовувати те ж саме дозування, що й для пацієнтів із нормальною функцією; з обережністю призначати пацієнтам з тяжким порушенням функції (ШКФ <10 мл/хв) | Спостерігалося подовження серцевої реполяризації та інтервалу QT, які підвищували ризик розвитку серцевої аритмії та тріпотіння-мерехтіння шлуночків (torsade de pointes). З обережністю пацієнтам з існуючими проаритмічними станами (особливо жінкам і пацієнтам літнього віку), зокрема пацієнтам: з вродженою або зареєстрованою пролонгацією інтервалу QT; які наразі проходять лікування із застосуванням інших активних речовин, які, як відомо, подовжують інтервал QT, наприклад, антиаритмічні препарати класів IA (хінідин та прокаїнамід) і III (дофетилід, аміодарон та соталол), цизаприд і терфенадин, нейролептичні засоби, такі як пімозид; антидепресанти, такі як циталопрам, а також фторхінолони, такі як моксифлоксацин та левофлоксацин, з клінічно релевантною брадикардією, серцевою аритмією або тяжкою СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Азоту закис | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Під час введення контролювати АТ, ЧСС, серцевий ритм. | Протипоказаний при захворюваннях легень. Під час введення стежити за станом дихання і газообміну.
Албендазол | Лікування альбендазолом супроводжується слабким або помірним підвищенням рівня печінкових ферментів, що нормалізується після припинення лікування. Повідомлялося про випадки гепатиту. Тому рівень печінкових ферментів перевіряти перед початком кожного курсу лікування та щонайменше кожні 2 тижні під час лікування. Якщо рівень печінкових ферментів значно збільшується (більш ніж у 2 рази порівняно з верхньою межею норми), лікування припинити; пацієнти зі зміненими показниками функції печінки (підвищення рівня трансаміназ) на початку застосування альбендазолу повинні знаходитись під ретельним наглядом. | Корекція дози для лікування цієї категорії хворих не потрібна, однак при наявності ознак ниркової недостатності такі хворі повинні знаходитись під ретельним наглядом. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Алое | Протипоказаний при порушеннях ф-ції печінки. | Протипоказаний при порушеннях ф-ції нирок, ускладнених формах нефрозонефриту, дифузному гломерулонефриті, циститі. | Протипоказаний при тяжких СС захворюваннях, АГ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Алопуринол | При порушенні ф-ції печінки дозу препарату зменшувати до мінімальної ефективної. Протипоказаний при тяжких порушеннях ф-ції печінки. | При тяжкому порушенні ф-ції нирок МДД 100 мг, можливе застосування одноразової дози по 100 мг з інтервалом більше доби (кожні 2-3 дні). При ГД після кожного сеансу (2-3 р/тижд.) - 300-400 мг алопуринолу. | З особливою обережністю застосовувати пацієнтам з АГ або СН, які отримують інгібітори АПФ та/або діуретики, через можливість супутніх порушень ф-ції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає.
Алпростадил | протипоказаний при захворюваннях печінки, включаючи пацієнтів з ознаками г. печінкової недостатності (підвищений рівень трансаміназ або гамма-ГТ) або із задокументованою недостатністю печінки тяжкого ст. (включаючи в анамнезі). | Пацієнтам з легкою (ШКФ ≤ 89 мл/хв/1,73 м2) та помірною (ШКФ ≤ 59 мл/хв/1,73 м2) нирковою недостатністю слід перебувати під постійним пильним медичним наглядом (контроль балансу рідини та лабораторний контроль ниркової ф-ції). | Протипоказаний при декомпенсованій СН III та IV класу за класифікацією NYHA; аритмії різної етіології, недостатності та/або стенозі аортального та/або мітрального клапанів; ІХС; перенесений ІМ (впродовж останніх 6 місяців). | протипоказаний при набряку легенів в анамнезі або інфільтрації легенів; тяжких ХОЗЛ, венооклюзивних захворювання легенів.
Алтея лікарська | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Не рекомендується призначення при сухому кашлі, оскільки можливе його посилення; при дифузному ураженні бронхів, значних змінах фізико-хімічних властивостей мокротиння і зниженні мукоциліарного транспорту терапію препаратом поєднувати із призначенням муколітичних препаратів.
Альтеплазе | Протипоказаний при тяжких формах порушень ф-цій печінки, включаючи ПН, цироз, портальну гіпертензію (варикозне розширення вен стравоходу) та гепатит в активній стадії;. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при тяжкій формі неконтрольованої АГ; у пацієнтів з інсультом легкого ступеня ризик переважає над користю, тому їм не проводити терапію препаратом; хворі на інсульт дуже тяжкого ступеня мають підвищений ризик в/черепного крововиливу і смерті, тому їм не проводити терапію; хворі на обширний ІМ мають більший ризик незадовільних наслідків, включаючи тяжкі крововиливи і смерть.Коронарний тромболізис може призвести до аритмії, пов’язаної з реперфузією, аритмії внаслідок реперфузії можуть призвести до зупинки серця і бути небезпечними для життя і вимагати застосування стандартних протиаритмічних видів терапії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Альфакальцидол | Спеціальних рекомендацій немає. | Альфакальцидол підвищує всмоктування кальцію та фосфатів у кишечнику, тому у пацієнтів з нирковою недостатністю проводити моніторинг їх плазмових концентрацій. | З обережністю пацієнтам, які одночасно застосовують серцеві глікозиди або препарати наперстянки, оскільки гіперкальціємія може спричинити аритмію у таких хворих. | Спеціальних рекомендацій немає.
Альфузозин | Протипоказаний при ПН. | Протипоказаний при НН (КлКр<30 мл/хв). | Протипоказаний при ортостатичній гіпотензії. Регулярно контролювати АТ на початку лікування. Пацієнтам з коронарною недостатністю не застосовувати. Якщо поновлюється або погіршується перебіг стенокардії при звичайній антиангінальній терапії альфузозин відмінити. | Спеціальних рекомендацій немає.
Алюмінію фосфат | Спеціальних рекомендацій немає. | Не рекомендовано застосовувати при ХНН, оскільки алюмінію фосфат не знижує рівень фосфору в сироватці крові. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Амантадин | вплив печінкової недостатності на фармакокінетику невідомий (для капс.); з обережністю при порушеннях функції. | застосовувати з обережністю; протипоказан при тяжкій нирковій недостатності. Дозу коригувати відповідно швидкості клубочкової фільтрації; відповідно до індивідуальних показників кліренсу креатиніну (для капс.); плазмова концентрація амантадину не повинна перевищувати 300 нг/мл (для капс.). Коригувати інтервал між прийомами (для капс.). При порушенні нирок потрібно обстежувати та контролювати лабораторні параметри і відповідно поповнювати електроліти, особливо калй та магній. | р-н - не застосовувати при подовженому інтервалі QTc (за Bazett) >420 мс; при збільшення інтервалу QT >60 мс; при видимих U-хвилях. Капс. - з обережністю при порушеннях. Табл. протипоказані при декомпенсованій СН (стадія IV NYHA), кардіоміопатії, міокардиті, AV-блокаді II і III ступеня, брадікардії (менше 55 ударів/хв), при подовженому інтервалі QT (QTc >420 мс за Bazett), з помітними U-хвилями, з вродженим QT-синдромом у сімейному анамнезі, з тяжкою шлуночковою аритмією, включаючи хаотичну поліморфну шлуночкову тахікардію; при одночасному застосуванні ЛЗ, які подовжують інтервал QT. При тахікардії лікування припинити і спостерігати за пацієнтом протягом 24 годин щодо подовження інтервалу QT (для р-ну та табл.). Пацієнти з ризиком електролітного дисбалансу (лікування діуретиками) повинні проходити обстеження та контроль лабораторних параметрів і відповідне поповнення електролітів, особливо калію і магнію (для р-ну та табл.). | спеціальних рекомендацій немає.
Амброксол | З обережністю при тяжких захворюваннях печінки. | З обережністю при порушенні функцій нирок; при тяжкій НН можливе накопичення метаболітів, які утворюються в печінці. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при порушенні бронхіальної моторики та посиленій секреції слизу через ризик накопичення секрету.
Амікацин | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при нирковій недостатності. Дотримуватися обережності у пацієнтів з раніше існуючою нирковою недостатністю. У хворих із порушеннями функції нирок, а також у пацієнтів, які отримують високі дози або тривалу терапію протягом 5-7 днів, ризик розвитку ототоксичних ускладнень значно вищий. Інактивація аміноглікозидів є клінічно значимою лише у пацієнтів з тяжким порушенням функції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Аміодарон | На початку лікування і надалі протягом усього курсу лікування рекомендовано регулярне моніторування ф-ції печінки. | Спеціальних рекомендацій немає. | Зміни на ЕКГ: подовження QT з можливим розвитком U-хвиль. Відмінити при появі AV блокади І і ІІ ст., СА блокади, блокади ніжок пучка Гіса; можливо загострення існуючої аритмії; виникнення на тлі лікування АV-блокади II або III ст., синоатріальної блокади або біфасцикулярної блокади вимагає відміни препарату; розвиток АV-блокади I ст. вимагає посилення нагляду за пацієнтом. | Легенева токсичність - випадки диспное або непродуктивного кашлю.
Амісульприд | Зниження дози не потрібне. | При нирковій недостатності з кліренсом креатиніну 30-60 мл/хв добову дозу знизити вдвічі, а при нирковій недостатності з кліренсом креатиніну 10-30 мл/хв - до третини. Рекомендований строгий моніторинг пацієнтів із серйозною нирковою недостатністю (КК <10 мл/хв). | Може спричинити дозозалежне подовження інтервалу QТ на ЕКГ та призвести до серйозних шлуночкових аритмій (torsades de pointes), тому переконатися у відсутності факторів, які можуть сприяти розвитку цього порушення ритму (брадикардія менше 55 уд/хв, гіпокаліємія, вроджений подовжений інтервал QТ). Хворим, яким необхідне тривале лікування нейролептиками, до початку лікування зробити ЕКГ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Амітриптилін | Табл., р-н для ін’єкцій: рекомендується обережний підбір дози і, якщо можливо, визначення вмісту препарату у сироватці крові. | Табл.: призначати у звичайних дозах. Р-н для ін’єкцій: застосовувати з обережністю. | Протипоказаний при нещодавно перенесеному ІМ; будь-якому ступеню серцевої блокади або порушення серцевого ритму, недостатності коронарних артерій. При застосуванні високих доз ризик розвитку порушень ритму серця і тяжкої артеріальної гіпотензії. Розвиток таких станів можливий при застосуванні звичайних доз у хворих з уже наявними захворюваннями серця. Призначати з обережністю хворим із СС захворюваннями. | Спеціальних рекомендацій немає.
Амлодипін | Дози препарату для застосування пацієнтам даної категорії не встановлені; пацієнтам із тяжкою печінковою недостатністю може бути необхідним повільний підбір дози та ретельний нагляд за станом пацієнта. | Даній категорії пацієнтів слід застосовувати звичайні дози препарату. | Пацієнтам із застійною СН блокатори кальцієвих каналів, включаючи амлодипін, слід застосовувати з обережністю, оскільки вони можуть підвищувати ризик серцево-судинних подій та летальних наслідків у майбутньому. | Спеціальних рекомендацій немає.
Амоксицилін | Зміна дозування не потрібна. При тривалому лікуванні періодично оцінювати печінкову функцію. | Пацієнтам з тяжкою НН дозу зменшити: у пацієнтів з КлКр < 30 мл/хв, рекомендовано збільшувати інтервал між прийомом препарату і зменшувати добову дозу препарату; пацієнтам з КлКр> 30 мл/хв - коригування дози не потрібне; 10-30 мл/хв - по 500 мг кожні 12 год.; < 10мл/хв - по 500 мг кожні 24 год.; при Гд - по 500 мг у кінці процедури; терапія високими дозами у пацієнтів із НН може призвести до судом; при тривалому лікуванні періодично оцінювати ф-цію нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ампіцилін | Потрібен систематичний контроль функції печінки, протипоказаний при тяжких порушеннях. | Пацієнтам із НН дозу знизити; пацієнтам із вираженою НН (КлКр< 10 мл/хв.) призначати у половинній дозі з інтервалом 12 год..; при застосуванні високих доз у хворих із НН можлива токсична дія на ЦНС. Протипоказаний при тяжких порушеннях. | Спеціальних рекомендацій немає. | При БА одночасно застосовувати десенсибілізуючи ЛЗ.
Амфотерицин В | Спеціальних рекомендацій немає. | Перед початком терапії пацієнтів із захворюванням нирок в анамнезі та щонайменше щотижня протягом терапії проводити контроль функції нирок. Пацієнтам, які перебувають на діалізі, вводити лише після завершення діалізу. Протягом курсу лікування необхідно регулярно перевіряти рівні калію та магнію у сироватці крові. | Пацієнтам із ССЗ препарат вводити у вигляді емульсії концентрації 2 мг/мл після розведення 5 % р-ном глюкози для ін'єкцій. | Спеціальних рекомендацій немає.
Анагрелід | При легких ступенях порушень постійно контролювати функцію печінки для своєчасного виявлення ознак гепатотоксичності і кардіотоксичності. При середньому та тяжкому ступенях недостатності протипоказаний. | Враховувати потенційний ризик і переваги від застосування анагреліду пацієнтам з нирковою недостатністю. Середній або тяжкий ступінь недостатності (кліренс креатину < 50 мл/хв) - протипоказаний. | Пацієнтам з СС захворюваннями застосовувати тільки тоді, якщо вигода перевищує потенційний ризик. Перед призначенням анагреліду провести кардіологічне обстеження (електрокардіограма та ехокардіограма), а також проводити обстеження під час лікування у зв’язку з позитивним іонотропним ефектом анагреліду і можливими СС ефектами, які включають вазодилатацію, тахікардію, відчуття серцебиття, застійну СН. Спостерігалися випадки кардіомегалії і серцевої недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає.
Анастрозол | Коригування дози при легких порушеннях не потрібне. З помірним та тяжким порушенням функції печінки препарат застосовувати з обережністю. | Коригування дози при легких та помірних порушеннях не потрібне. З тяжким порушенням функції нирок потребує обережності. | У жінок з наявною ІХС спостерігалося зростання частоти ішемічних СС подій. Зважити ризики та переваги лікування пацієнтів з наявною ІХС. | Спеціальних рекомендацій немає.
Анідулафунгін | Корекція дози не потрібна для пацієнтів з помірним, середнім або тяжким ступенем недостатності. | Корекція дози не потрібна для пацієнтів з будь-яким ступенем недостатності, включаючи пацієнтів, які перебувають на діалізі, може бути застосований незалежно від часу проведення ГД. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Антиінгібіторний коагулянтний комплекс | Застосовувати з особливою обережністю і лише тоді, коли для лікування пацієнтів із захворюваннями печінки відсутні альтернативні ЛЗ; застосовувати, лише якщо не очікується жодних р-цій на лікування відповідним фактором коагуляції крові у разі високого титру інгібіторів, загрозливої для життя кровотечі або ризику кровотечі при ураженнях печінки, оскільки через сповільнений кліренс активованих факторів коагуляції у пацієнтів з порушеною ф-цією печінки спостерігається підвищений ризик розвитку ДВЗ-с-му. | Спеціальних рекомендацій немає. | З особливою обережністю і лише тоді, коли для лікування пацієнтів з підвищеним ризиком тромбоемболічних ускладнень (з ІХС в анамнезі, ДВЗ-с-мом, артеріальним або венозним тромбозом) відсутні альтернативні ЛЗ, препарат застосовувати, лише якщо не очікується жодних р-цій на лікування відповідним фактором коагуляції крові, зокрема, у разі високого титру інгібіторів, загрозливої для життя кровотечі або ризику кровотечі при ІХС, г.тромбозу та/або емболії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Апрепітант | При порушенні легкого ступеня коригувати дозу не потрібно. При порушенні помірного та тяжкого ступеня застосовувати з обережністю. | Для хворих з тяжкою недостатністю (рівень креатиніну < 30 мл/хв) або для пацієнтів з термінальною фазою захворювання нирок, які перебувають на гемодіалізі, коригування дози не потрібно. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Апротинін | Спеціальних рекомендацій немає. | перед призначенням апротиніну пацієнтам із порушенням ф-ції нирок або тим, які мають ризик ураження нирок (при одночасному лікуванні аміноглікозидами), необхідна ретельна оцінка співвідношення користі та ризику. | не застосовувати при проведенні аортокоронарного шунтування (АКШ) в поєднанні з іншими серцево-судинними операціями, так як співвідношення «користь/ризик» застосування апротиніну при проведенні інших серцево-судинних операцій не встановлено. | Спеціальних рекомендацій немає.
Аргініну гідрохлорид | Спеціальні рекомендації відсутні. | протипоказано при тяжких порушеннях функціях нирок | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Арипіпразол | Не потрібна зміна дозування пацієнтам з порушеннями функції печінки від середнього до помірного ступеня. Пацієнтам з тяжким порушенням функції дозу підбирати та використовувати МДД (30 мг) дуже обережно. | Коригування дози не потрібне. | З обережністю - пацієнтам із СС захворюваннями (з ІХС, перенесеним ІМ, СН, порушеннями провідності), пацієнтам з наявністю в анамнезі подовження інтервалу QT, цереброваскулярними захворюваннями і станами, що призводять до гіпотензії (зневоднювання, гіповолемії і прийом гіпотензивних ЛЗ) чи АГ (загострення, злоякісна гіпертензія). Перед застосуванням та під час застосування визначити можливі фактори виникнення тромбоемболії венозних судин та вжити відповідних запобіжних заходів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Аспарагіназа | Пацієнтам з порушенням функції печінки від легкого до помірного ступеня тяжкості корекція дози не потрібна. Проте ЛЗ не слід застосовувати пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю. | Пацієнтам з порушенням функції нирок корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Атенолол | при порушеннях ф-ції потрібен постійний контроль за динамікою функціонального стану печінки. | при порушеннях ф-ції потрібен постійний контроль за динамікою функціонального стану нирок; з обережністю при виражених порушеннях. Так як атенолол виводиться нирками, хворим з рівнем кліренсу креатиніну нижче 35 мл/хв./1,73 м2, доза повинна бути знижена; при кліренсі креатиніну 10-30 мл/хв дози знижувати у 2 рази, а при кліренсі креатиніну менш ніж 10 мл/хв - у 4 рази. | Під суворим лікарським наглядом необхідно призначати при: AV-блокаді І ст., при порушеннях периферичного кровообігу, включаючи с-м Рейно, при вазоспастичній стенокардії (стенокардії Принцметала). | Протипоказано при БА; при необхідності призначення лікарського засобу пацієнтам із бронхообструктивним с-ромом можливе одночасне застосування β2-адреноміметиків.
Аторвастатин | Протипоказаний при активному захворюванні печінки або стійкому підвищенні рівнів печінкових трансаміназ невідомої етіології. Зменшити дозу або припинити лікування при трикратному зростанні активності АлАТ або АсАТ. | Випадки рабдоміолізу, в результаті - вторинна ниркова недостатність | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Атосибан | Дані щодо застосування препарату пацієнткам з порушеннями функцій печінки відсутні. Пацієнткам з порушеннями функцій печінки з обережністю застосовувати атосибан. | Дані щодо застосування препарату пацієнткам з порушеннями функцій відсутні. Не вимагає зміни дозування. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Атракуріум | Призначати у стандартних дозах при будь-яких рівнях печінкової недостатності, включаючи термінальні стадії. | Призначати у стандартних дозах при будь-яких рівнях ниркової недостатності, включаючи термінальні стадії. | Пацієнтам з клінічно значущими проявами СС захворювань початкову дозу вводити протягом періоду не менше 60 сек. Не має суттєвого впливу на ЧСС у рекомендованих дозах і не запобігає брадикардії, що може бути спричинена ЛЗ для анестезії та стимуляцією вагусного нерва під час операції. | Спричиняє параліч дихальних м‘язів. Застосовувати лише на тлі адекватної загальної анестезії та лише під пильним наглядом досвідченого анестезіолога та при наявності відповідних засобів для ендотрахеальної інтубації та ШВЛ. У пацієнтів БА в анамнезі ризик виникнення бронхоспазму. Пацієнтам з БА, які отримують високі дози кортикостероїдів та блокаторів нервово-м’язової передачі у відділені інтенсивної терапії, проводити контроль серії показників КФК.
Атропін | протипоказаний при печінковій недостатності. | протипоказаний при нирковій недостатності, затримці сечі або схильності до неї; з обережністю застосовувати пацієнтам з гіпертрофією передміхурової залози без обструкції сечовивідних шляхів. | протипоказано при захворювання ССС, при яких збільшення ЧСС може бути небажаним: миготлива аритмія, тахікардія, хр. СН, ІХС, мітральний стеноз, тяжка АГ. | з обережністю застосовувати пацієнтам при хр. захворюваннях легень без оборотної обструкції, при хр. захворюваннях легень, що протікають із низьким продукуванням густого мокротиння, що тяжко відділяється, особливо у дітей молодшого віку та ослаблених пацієнтів.
Афліберсепт | немає потреби змінювати дозування препарату таким пацієнтам. | немає потреби змінювати дозування препарату таким пацієнтам. | дані про безпеку лікування хворих з ТЦВС, ТГЦВС або ДНМ з інсультом, транзиторними ішемічними атаками або ІМ обмежені, дотримуватися обережності при лікуванні таких пацієнтів. | спеціальних рекомендацій немає.
Ацеклофенак | при тяжких порушеннях протипоказаний; дотримуватися обережності при застосуванні пацієнтам з порушеннями функції легкого або помірного ст. | при тяжких порушеннях протипоказаний; дотримуватися обережності при застосуванні препарату пацієнтам з порушеннями функції нирок легкого або помірного ст. ; необхідна мінімальна ефективна доза і регулярний медичний контроль за функцією нирок | при тяжкій СН протипоказаний; пацієнтам із серцевою недостатністю (функціональний клас I за NYHA), з факторами ризику для ССС (АГ, гіперліпідемія, ЦД, куріння) слід дотримуватися особливої обережності; слід застосовувати мінімальну ефективну добову дозу протягом якнайкоротшого періоду лікування. | З обережністю пацієнтам, які страждають на БА.
Ацетазоламід | Протипоказаний (ризик енцефалопатії). | Протипоказаний при порушеннях, ГНН, недостатності надниркових залоз. З обережністю при набряках ниркового генезу. У пацієнтів із каменями у нирках в анамнезі слід оцінити співвідношення ризик/користь для подальшого осадження конкрементів. | При СН та набряків, спричинених застосуванням ЛЗ найкращий діуретичний ефект спостерігається, якщо застосовувати ч/з день або ч/з 2 дні з одноденною перервою на тлі загальноприйнятої терапії. | З обережністю при емболії легеневої артерії та емфіземі легенів, непрохідністю/обтурацією НДШ, у яких може бути знижена альвеолярна вентиляція.
Ацетилцистеїн | Призначати з обережністю при захворюваннях печінки. | Призначати з обережністю при захворюваннях нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при кровохарканні, легеневій кровотечі, контроль лікаря при БА.
Ацикловір | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю. Зміни в дозуванні необхідно зробити залежно від показників КлКр. Необхідно підтримувати адекватний рівень гідратації організму. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Базиліксімаб | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Баклофен | З обережністю застосовувати пацієнтам з порушеннями функцій печінки. Проводити лабораторні дослідження, особливо у пацієнтів з порушенням функції печінки. | Призначати з обережністю. Пацієнтам з порушенням функції нирок, пацієнтам на ГД рекомендовані дози зменшити до 5 мг/добу. Для пацієнтів у термінальній стадії ниркової недостатності (ХНН - 5 стадія, ШКФ < 15 мл/хв) баклофен можна застосовувати, коли потенційна користь перевищує ризик, проводити моніторинг симптомів раннього отруєння. Випадки отруєння баклофеном відзначені у пацієнтів з гострою нирковою недостатністю.У разі тяжкого отруєння пацієнтам з нирковою недостатністю можна призначити ГД | Призначати з особливою обережністю пацієнтам, які застосовують антигіпертензивні ЛЗ (виникнення взаємодій). З обережністю застосовувати пацієнтам з інсультом. | З обережністю при порушеннях дихальної функції. Підвищення ризику розвитку дихальної депресії; проводити ретельний моніторинг серцевої діяльності і дихальної системи, особливо у пацієнтів із супутніми захворюваннями судинної і дихальної систем та зі слабкістю дихальної мускулатури. У пацієнтів з припиненням дихання провести ШВЛ і забезпечити підтримання СС діяльності.
Бевацизумаб | Безпека та ефективнiсть не вивчалися. | Безпека та ефективнiсть не вивчалися. | З обережнiстю призначати пацiєнтам з клiнiчно значними СС захворюваннями такими як ІХС або застiйна СН в анамнезi. Протипоказаний пацієнтам з неконтрольованою АГ, у разі розвитку гіпертонічного кризу чи гіпертензивної енцефалопатії. Пiд час терапiї проводити монiторинг АТ. | Застосовувати з обережністю.
Беклометазон | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Аерозоль: з особливою обережністю ЛЗ призначати хворим з активним та латентним туберкульозом легенів; можливий розвиток парадоксального бронхоспазму зі швидко зростаючою задишкою після інгаляції; призначений для довготривалого профілактичного лікування, при гострих астматичних нападах слід застосовувати швидко- та короткодіючі інгаляційні бронходилататори. Спрей назал.(суспенз.): протипоказаний при туберкульозі, тяжких нападках БА.
Беміпарин | Протипоказаний при тяжких порушеннях ф-ції печінки,бути обережними, призначаючи препарат хворим з ПН, недостатня кількість даних не дає змоги надати рекомендації щодо корекції дозування беміпарину для даної категорії пацієнтів. | Бути обережними, призначаючи препарат хворим з каменями у нирках або СКХ. При призначенні беміпарину в добових дозах 2500 МО пацієнтам з порушенням ф-ції нирок (КлКр<80 мл/хв): корекція дозування не потрібна, рекомендується ретельний моніторинг. У пацієнтів з тяжкою НН (КлКр<30 мл/хв) приблизно через 4 год після введення дози проводити вимірювання пікових рівнів антифактора-Xa. | Бути обережними, призначаючи препарат хворим з неконтрольованою АГ; протипоказаний при г. бактеріальному ендокардиті та підгострому бактеріальному ендокардиті. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бендазол | Спеціальних рекомендацій немає. | при хр. нефриті з набряками і порушенням азотовидільної ф-ції нирок - протипоказаний. | Тяжка СН, артеріальна гіпотензія - протипоказаний. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бендамустин | Немає необхідності в корекції дози для пацієнтів з помірно зниженою функцією печінки (рівень білірубіну в сироватці крові <1,2 мг/дл). Знизити дози препарату на 30 % для пацієнтів з середнім ступенем печінкової недостатності (рівень білірубіну в сироватці крові 1,2 - 3 мг/дл). Немає даних щодо застосування у пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю (рівень білірубіну в сироватці крові >3 мг/дл). | Немає необхідності в корекції дози у пацієнтів з кліренсом креатиніну >10 мл/хв. Обмежений досвід застосування пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю. | Пацієнти з тяжкими кардіологічними захворюваннями в анамнезі (ІМ, СН) під час лікування повинні перебувати під ретельним медичним спостереженням, проводити ЕКГ моніторинг та контролювати рівень калію в крові та застосовувати препарати калію, якщо його рівень <3,5 ммоль/л. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бензалконію хлорид | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бензатину бензилпеніцилін | З обережністю при печінковій недостатності. При серйозних порушеннях можлива затримка у деградації і виведенні пеніцилінів. | КлКр100-60мл/хв: звичайна добова доза, однократне введення; КлКр 50-10мл/хв: 75% звичайної добової дози, однократне введення; КлКр< 10мл/хв: 20-50 % звичайної добової дози (макс. 1 000 000-3 000 000 MO/добу ) розподілити на 2-3 введення. При довготривалому лікуванні - періодичний контроль ниркової ф-ції. При тяжких розладах функції нирок великі дози можуть спричинити церебральні порушення, судоми, кому.Не застосовувати для недоношених та новонароджених дітей з порушенням функції нирок. | У хворих на сифіліс у стадії, що проявляється ураженням СС системи, кровоносних судин реакції Яриша-Герксгеймера можна запобігти шляхом застосування преднізолону по 50 мг на добу або еквівалентного стероїду протягом 1-2 тижнів. | Протипоказаний пацієнтам з БА в анамнезі.
Бензидамін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бензилбензоат | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бензилпеніцилін | Дотримуватись обережності при застосуванні. | При тяжких розладах ф-ції нирок великі дози пеніциліну можуть спричинити церебральні порушення, судоми, кому. Дотримуватись обережності в застосуванні при порушеннях функції нирок. | Дотримуватись обережності при застосуванні пацієнтам з тяжкою кардіопатією, гіповолемією. | Протипоказано при БА в анамнезі.
Бензобарбітал | Протипоказаний при тяжких паренхіматозних ураженнях. | Протипоказаний пацієнтам з ураженнями нирок і порушенням їх функції. | Протипоказаний при декомпенсації серцевої діяльності. | Протипоказаний при БА, ДН.
Бензоїл пероксид | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Берактант | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бета-аланін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бетагістин | корекція дози не потрібна. | корекція дози не потрібна. | спеціальних рекомендацій немає. | ретельно контролювати стан пацієнтів із БА в анамнезі.
Бетаксолол | не досліджували для цієї категорії пацієнтів. | не досліджували для цієї категорії пацієнтів. | слід критично оцінювати необхідність здійснення терапії із застосуванням бета-блокаторів та розглянути можливість терапії із застосуванням інших діючих речовин; слід спостерігати за відсутністю ознак погіршення стану та побічних реакцій у пацієнтів із серцево-судинними захворюваннями; з обережністю можна призначати лише пацієнтам з блокадою серця першого ступеня; з обережністю здійснювати лікування пацієнтів з порушенням периферичного кровообігу тяжкого ступеня (тобто тяжкі форми захворювання Рейно або синдрому Рейно) | з обережністю призначати цей препарат пацієнтам з бронхіальною астмою легкого/середнього ступеня та бронхіальною астмою легкого/середнього ступеня в анамнезі або хронічними обструктивними захворюваннями легень (ХОЗЛ) легкого/середнього ступеня
Бетаметазон | Спеціальних рекомендацій немає. Дія посилюється у хворих з цирозом печінки. | З обережністю при нирковій недостатності. | З обережністю при АГ, СН. | З обережністю при туберкульозі.
Бікалутамід | Пацієнтам із легкою недостатністю корекція дози не потрібна, при помірній чи тяжкій недостатності може спостерігатися підвищене накопичення препарату.Через можливість змін функції печінки періодично проводити контроль печінкових проб. Більшість змін спостерігаються протягом перших 6 місяців застосування, фкщо виникають зміни функції печінки тяжкого ступеня, лікування припинити. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бісакодил | Застосовувати тільки за призначенням лікаря пацієнтам із хронічними захворюваннями печінки. | Застосовувати тільки за призначенням лікаря пацієнтам із хронічними захворюваннями нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бісопролол | Пацієнтам з тяжкою формою печінкової недостатності добова доза не повинна перевищувати 10 мг. Немає даних щодо фармакокінетики бісопрололу у пацієнтів з хр. СН одночасно з порушеннями ф-ції печінки. | Пацієнтам з тяжкою формою ниркової недостатності (кліренс креатиніну менше 20 мл/хв) добова доза не повинна перевищувати 10 мг. Немає даних щодо фармакокінетики бісопрололу у пацієнтів з хр. СН одночасно з порушеннями ф-ції нирок. | З обережністю при стенокардії Принцметала, AV блокада І ст. Лікування стабільної хр. СН слід розпочинати з фази титрування; при ІХСлікування не слід припиняти раптово без нагальної потреби. | З обережністю при БА або інших ХОЗЛ; при появі симптомів БА або ХОЗЛ показана супутня терапія бронходилататорами. У деяких випадках на тлі прийому препарату пацієнти з БА ч/з підвищення тонусу дихальних шляхів можуть потребувати більш високих доз β2-симпатоміметиків.
Біфідумбактерин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Біфоназол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Блеоміцин | З обережністю. | Дозу коригувати залежно від серологічної концентрації креатиніну. Протипоказаний при г. нирковій недостатності, анурії, олігурії; уремії. | абсолютні протипокази: СН, відносні: серцеві захворювання з ризиком розвитку серцевої недостатності. | Ризик легеневої токсичності. Контроль кожні 1-2 тижні (рентгенографія гр. клітини, pAO2 і DLCO) та спостереження протягом 2 міс. після завершення лікування. Поява хрипів, непродуктивного кашлю і гарячки, що тривають більш ніж 24 год. після введення блеоміцину або не мають очевидного зв’язку з введенням препарату як прямий побічний ефект, тобто у межах 4-5 годин; зменшення більш ніж на 10 мм рт. ст pAO2 протягом 2 тиж. поспіль лікування;значуще зменшення DLCO - підстава для переривання лікування та подальшого обстеження.
Бортезоміб | З помірним порушенням функції корекція дози не потрібна. Із середнім та тяжким порушенням розпочинати лікування з дози 0,7 мг/м2 протягом першого циклу з наступним поступовим збільшенням дози до 1,0 мг/м2 або зменшенням дози до 0,5 мг/м2 в залежності від переносимості. | При недостатності від легкого до помірного ступеня корекції доз не потрібні. При тяжкому ст.(КлКр < 20 мл/хв/1,73 м2). - невідомо. Оскільки діаліз може зменшити концентрацію бортезомібу, препарат вводити після процедури діалізу. | Протипоказаний при перикардіальних захворюваннях. Пацієнтам із факторами ризику або із захворюванням серця слід перебувати під медичним наглядом | При погіршенні легеневих симптомів виконати швидку діагностичну оцінку та провести відповідне лікування. Протипоказаний при г. дифузних інфільтративних легеневих захворюваннях.
Ботулотоксин | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає. | Диспорт: пацієнтів, у яких раніше виникали труднощі при ковтанні та диханні, лікувати з особливою обережністю, оскільки порушення ковтання чи дихання можуть ускладнюватися за рахунок поширення дії токсину на відповідні м’язи; в рідких випадках виникала аспірація, що є ризиком при лікуванні пацієнтів з хр. порушеннями діяльності органів дихання.
Брентуксимаб ведотин | Повідомлялося про розвиток гепатотоксичності, яка проявляється підвищенням рівнів АЛТ та АСТ. Слід проводити моніторинг функції печінки до початку лікування препаратом, а також під час лікування. У разі розвитку гепатотоксичності слід відтермінувати лікування, змінити дозування або припинити застосування брентуксимабу ведотину. Рекомендована початкова доза для пацієнтів з печінковою недостатністю становить 1,2 мг/кг у вигляді в/в інфузії протягом 30 хв. кожні 3 тижні. | Пацієнти з нирковою недостатністю повинні перебувати під пильним наглядом лікаря. Рекомендована початкова доза для пацієнтів з нирковою недостатністю тяжкого ступеня становить 1,2 мг/кг у вигляді в/в інфузії протягом 30 хв. кожні 3 тижні. | Спеціальних рекомендацій немає. | Повідомлялось про випадки розвитку легеневої токсичності, включаючи пневмоніт, інтерстиціальні захворювання легень та гострий респіраторний дистрес-синдром (ГРДС), з летальними наслідками у деяких випадках. У разі виникнення нових або посилення наявних легеневих симптомів (наприклад, кашель, задишка), необхідно провести негайну діагностичну оцінку та лікування пацієнтів.
Бринзоламід | Не рекомендується для лікування пацієнтів з печінковою недостатністю. | Протипоказаний при нирковій недостатності тяжкого ступеню (КлКр< 30 мл/хв) або пацієнтів із гіперхлоремічним ацидозом. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Бромгексин | З обережністю (у ↓ дозах чи з ↑ інтервалом) при тяжких захворюваннях. | З обережністю (у ↓ дозах чи з ↑ інтервалом) з порушенням функції, при тяжкій недостатності можлива кумуляція метаболітів. | Спеціальних рекомендацій немає | З обережністю при порушенні бронхіальної моторики і значній кількості секрету, пацієнтам із механічними звуженнями бронхів.
Бромокриптин | швидкість виведення препарату може зменшуватися, і, відповідно, рівень препарату у плазмі може зростати, що вимагає корекції доз. | Спеціальних рекомендацій немає. | протипоказаний пацієнткам із неконтрольованою гіпертензією, гіпертензивними станами, повʼязаними з вагітністю (включаючи еклампсію, прееклампсію або гестаційну АГ), артеріальною гіпертензією раннього і пізнього післяпологового періоду; при інших показаннях, що не загрожують життю у пацієнток з наявністю в анамнезі ІХС або іншої тяжкої СС патології, | Необхідне ретельне обстеження та моніторинг хворих із плевролегеневими захворюваннями нез’ясованої етіології; у таких випадках доцільно припинення лікування бромокриптином. У пацієнтів, які застосовують бромокриптин, особливо протягом тривалого періоду та у високих дозах, спостерігався плевральний та перикардіальний випіт, фіброз плеври та легень і констриктивний перикардит.
Будесонід | вірогідність виникнення небажаних системних ефектів може бути збільшена у пацієнтів з цирозом печінки та гіпотиреоїдизмом; знижена печінкова функція може впливати на секрецію кортикостероїдів, які гірше виводяться і здійснюють більший системний вплив; можуть спостерігатися ефекти системного характеру; у пацієнтів з первинним біліарним цирозом печінки, з цирозом печінки та тяжкими порушеннями функції печінки можливе підвищення системної доступності будесоніду; з обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції печінки легкого та помірного ступеня. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальних застережень потребують пацієнти із грибковими, вірусними або бактеріальними інфекціями дихальних шляхів і хворі на туберкульоз, на БА; швидке зниження доз ГКС може спричинити тяжке погіршення захворювання.
Бупівакаїн | З обережністю при тяжких захворюваннях печінки | З обережністю при тяжких порушеннях функції нирок | може спричинити пригнічення СС функції, особливо у випадках супутньої гіповолемії; з обережністю при застосуванні пацієнтам з порушенням СС функції, AV блокади ІІ або ІІІ ст. | при передозуванні токсичні реакції з боку ЦНС: під час судом швидко розвиваються киснева недостатність та гіперкапнія (підвищений вміст СО2 у крові) через підвищену м’язову активність та недостатній газообмін у легенях, у тяжких випадках може розвинутися апное.
Бупренорфін | Протипоказаний при печінковій недостатності/ тяжкій печінковій недостатності. Призначати у менших дозах. При підозрі на печінкову р-цію з невідомих причин оцінити, чи є бупренорфін причиною некрозу печінки або жовтяниці, і відмінити лікування, як тільки це дозволить клінічний стан пацієнта. Усім пацієнтам регулярно проводити тести функції печінки. | Протипоказаний при нирковій недостатності. Призначати з обережністю та у менших дозах. | Табл.: протипоказані при СН. З обережністю при артеріальній гіпотензії. | Протипоказаний при порушеннях функції дихання/ тяжкій ДН, з обережністю при БА.
Буспірон | Протипоказаний пацієнтам з тяжкими захворюваннями печінки, тяжкою печінковою недостатністю (протромбіновий час ˃18 сек). Пацієнтам з цирозом печінки призначати у нижчих дозах або у таких самих дозах, але з подовженим інтервалом. | Протипоказаний пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю (ШКФ <10 мл/хв). Пацієнтам з нирковою недостатністю призначати з обережністю і в менших дозах. При легкій (ШКФ ˃30 мл/хв) та помірній (ШКФ = 10-30 мл/хв) нирковій недостатності призначати можна знижені дози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Бутамірат | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Пригнічує кашльовий рефлекс, уникати одночасного застосування відхаркувальних засобів, оскільки це може призводити до застою слизу у дихальних шляхах.
Бутилскополамін | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при можливій обструкції сечовивідних шляхів. | З обережністю при схильності до тахіаритмії: СН, хірургічні втручання на серці, які можуть у подальшому призвести до тахікардії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Буторфанол | Протипоказаний при тяжких порушеннях. У пацієнтів з печінковою дисфункцією при наявності больового с-му дозування зменшувати вдвічі. Пацієнтам із порушеною функцією печінки - корекція дози. | Протипоказаний при тяжких порушеннях. У хворих з нирковою дисфункцією при наявності больового с-му дозування зменшувати вдвічі. Пацієнтам із порушеною функцією нирок (кліренс креатиніну менше 30 мл/хв) - корекція дози. | З обережністю при гіпертонічній хворобі. Підвищує рівень серцевої діяльності, особливо у легеневому колі кровообігу, тому при г. ІМ, при порушеній функції шлуночків або при коронарній недостатності - призначати хворим тільки у випадках, коли очікувані позитивні результати значно переважають можливий ризик. При розвитку АГ застосування припинити і провести лікування антигіпертензивними ЛЗ. | Застосовувати з крайньою обережністю та за умов ретельного контролю з боку медичного персоналу. Пригнічує функцію дихання, особливо у хворих, які застосовують ЛЗ, що впливають на ЦНС, та пацієнтів, які мають захворювання ЦНС або порушення функції дихання. Може призводити до зниження вентиляції легенів або задишки, тому у разі збалансованої анестезії буторфанол застосовувати тільки в особливих випадках як додатковий ЛЗ і за умови підтримки функції дихання пацієнта.
БЦЖ-вакцина | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний пацієнтам з із маніфестною інфекцією сечовивідних шляхів. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний пацієнтам з сухотами в активній формі або іншим захворюванням, що вимагає лікування туберкулостатиками.
Вазелін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина антирабічна, інактивована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | У дітей, що народилися раніше строку (на 28-тижн. вагітності або раніше), на 2-3 добу після проведеного щеплення можуть розвиватися довготривалі інтервали між вдохами, ніж у нормі (апное). Потенційний ризик розвитку апное та необхідність моніторингу дихання протягом 48-72 год. враховувати при проведенні первинного курсу імунізації у глибоко недоношених дітей, що народилися строком 28 тижн. або раніше, особливо ті, що мають у анамнезі ознаки незрілості дихальної системи. Оскільки користь імунізації цієї групи дітей висока, вакцинацію не відкладати.
Вакцина для профілактики вітряної віспи, жива атенуйована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики гемофільної інфекції типу b, очищена, кон'югована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Необхідність контролю за дихальною ф-цією протягом 48-72 год після вакцинації, особливо якщо новонароджений має в анамнезі недорозвинення дихальної системи.
Вакцина для профілактики гепатиту А, інактивована | Спеціальних рекомендацій немає. | Пацієнтів, що знаходяться на ГД, адекватний титр а/т до вірусу гепатиту А може бути не досягнутий після проведення курсу первинної імунізації, що вимагає введення додаткових доз вакцини. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики гепатиту В | Спеціальних рекомендацій немає. | У пацієнтів з нирковою недостатністю, включаючи тих, що знаходяться на гемодіалізі, з ВІЛ- інфекцією та з порушенням імунної системи адекватний титр антитіл до НВV може бути не досягнутий після проведення курсу первинної імунізації, що вимагатиме додаткового введення вакцини. | Спеціальних рекомендацій немає. | При призначенні первинної імунізації дуже передчасно народженим немовлятам (≤ 28 тижнів гестації) мати на увазі потенційний ризик розвитку у них апное та необхідність контролю за дихальною функцією протягом 48-72 год. після вакцинації, особливо, якщо немовля має в анамнезі недорозвиток дихальної системи. Оскільки користь вакцинації у цієї групи немовлят є високою, від вакцинації не відмовлятись або її затримувати.
Вакцина для профілактики грипу, інактивована, розщеплений вірус або поверхневий антиген | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики дифтерії, гемофільної інфекції типу b, кашлюку, поліомієліту, правця | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | При проведенні первинної імунізації недоношених дітей, що народилися на 28 тижн. вагітності або раніше, враховувати потенціальний ризик апное та необхідність проведення моніторингу дихальних функцій протягом 48-72 год, особливо у дітей з незрілістю дихальної системи в анамнезі. Оскільки користь вакцинації для таких пацієнтів висока, її не скасовувати або відкладати.
Вакцина для профілактики дифтерії, гемофільної інфекції типу b, кашлюку, поліомієліту, правця, гепатиту В | Спеціальних рекомендацій немає. | У осіб з ХНН може спостерігатися знижена імунна відповідь на компонент вакцини проти гепатиту В, розглянути питання про введення додаткових доз вакцини для профілактики гепатиту В, у залежності від рівня а/т до поверхневого а/г вірусу гепатиту В. | Спеціальних рекомендацій немає. | При проведенні первинної імунізації недоношених дітей, що народилися на 28-му тижн. вагітності або раніше, враховувати потенційний ризик апное та необхідність проведення моніторингу дихальних функцій протягом 48-72 год., особливо у дітей з незрілістю дихальної системи в анамнезі. Оскільки користь вакцинації для таких пацієнтів висока, її не скасовувати або відкладати.
Вакцина для профілактики дифтерії, кашлюку, поліомієліту, правця | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | При призначенні первинної імунізації дуже передчасно народженим немовлятам (раніше 28 тижн. гестації) мати на увазі потенційний ризик розвитку у них апное та необхідність контролю за дихальною функцією протягом 48-72 год. після вакцинації, особливо якщо немовля має в анамнезі недорозвиток дихальної системи. Оскільки користь вакцинації у цієї групи немовлят є високою, від вакцинації не відмовлятись або її затримувати.
Вакцина для профілактики жовтої лихоманки (жива атенуйована) | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики захворювань, що викликаються папіломовірусом (тип 16, 18) | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Вакцина для профілактики захворювань, що викликаються папіломовірусом (тип 6, 11, 16, 18) | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики кашлюку, інактивована, цільноклітинна, у комбінації з дифтерійним та правцевим анатоксинами | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики кашлюку, очищений антиген, у комбінації з дифтерійним та правцевим анатоксинами | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики кліщового енцефаліту, інактивована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики пневмококової інфекції, очищена полісахаридна, та гемофільної інфекції, кон'югована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | При призначенні первинної імунізації недоношеним немовлятам (28 тижнів гестації) ураховувати потенційний ризик розвитку у них апное та необхідність контролю за дихальною функцією протягом 48-72 год. після вакцинації, особливо якщо немовля має в анамнезі недорозвиток дихальної системи. Оскільки користь вакцинації у цієї групи немовлят є високою, від вакцинації не відмовлятись або її затримувати.
Вакцина для профілактики поліомієліту, тривалентна, інактивована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Враховувати потенційний ризик розвитку апное та необхідність моніторингу дихання протягом 48-72 год у дуже недоношених дітей, що народилися на 28-му тижн. вагітності або раніше, що мають в анамнезі ознаки незрілості дихальної системи. Оскільки користь імунізації цієї групи дітей є високою, вакцинацію не слід відкладати або вважати протипоказанням.
Вакцина для профілактики ротавірусної інфекції, жива атенуйована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | При проведенні первинної імунізації у недоношених дітей (народжених ≥ 28 тижн. вагітності) необхідний моніторинг дихання протягом 48-72 год після щеплення ч/з потенційний ризик апное.
Вакцина для профілактики туберкульозу, жива, атенуйована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина для профілактики черевного тифу, очищена полісахаридна | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина комбінована для профілактики гепатиту А та гепатиту В | Спеціальних рекомендацій немає. | У хворих, що знаходяться на гемодіалізі, після первинної імунізації може не сформуватись захисний титр а/т проти вірусів гепатитів А та В; може бути потрібне введення додаткових доз вакцини. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина комбінована для профілактики кору, епідемічного паротиту та краснухи, жива атенуйована | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вакцина комбінована для профілактики кору, епідемічного паротиту, краснухи та вітряної віспи, жива атенуйована | Спеціфльних рекомендацій немає. | Спеціфльних рекомендацій немає. | Спеціфльних рекомендацій немає. | Спеціфльних рекомендацій немає.
Вакцина пневмококова, очищена полісахаридна кон'югована | Особи з захворюваннями печінки мають підвищений ризик розвитку негоспітальної пневмонії та інвазивного пневмококового захворювання. | Особи з захворюваннями нирок мають підвищений ризик розвитку негоспітальної пневмонії та інвазивного пневмококового захворювання. | Особи з хр. СС захворюваннями мають підвищений ризик розвитку негоспітальної пневмонії та інвазивного пневмококового захворювання. | Особи з БА, хр. захворюванням легень мають підвищений ризик розвитку негоспітальної пневмонії та інвазивного пневмококового захворювання. Для дітей з незрілістю дихальних шляхів в анамнезі, враховувати потенційний ризик розвитку апное та необхідність моніторингу дихання протягом 48-72 год. Оскільки у цієї групи немовлят користь від вакцинації є значною, не відміняти або відкладати вакцинацію.
Вакцина, для профілактики дифтерії, із зменшеним вмістом анатоксину, правця, кашлюку з ацелюлярним компонентом | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Валацикловір | Змінювати дозу хворим з легким або помірним ст. цирозу немає потреби. З обережністю призначати більш високі дози. | Зменшувати дозування відповідно до КлКр. Пацієнтам, які знаходяться на інтермітуючому ГД, рекомендується застосовувати ті ж дози, що і пацієнтам з КлКр < 15 мл/хв. Дози необхідно призначати після проведення ГД. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Валсартан | Протипоказаний для пацієнтам із тяжкою печінковою недостатністю, біліарним цирозом печінки і пацієнтам із холестазом. | З обережністю при порушеннях функції; пацієнтам із кліренсом креатиніну > 10 мл/хв корекція дози не потрібна. | З обережністю при СН, аортальному і мітральному стенозі, обструктивній гіпертрофічній кардіоміопатії; застосування препарату пацієнтам після ІМ часто призводить до деякого зниженняАТ, що зазвичай призводить до необхідності припиняти терапію ч/з триваючу симптоматичну артеріальну гіпотензію. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ванкоміцин | Корекція дози не потрібна. | Відкорегувати дозування відповідно до кліренсу креатиніну; хворим вводити навантажувальну дозу 15 мг/кг маси тіла для швидкого досягнення терапевтичного рівня в сироватці, і доза, необхідна для підтримки стабільних рівнів, становить 1,9 мг/кг/добу. Оскільки індивідуальні підтримувальні дози від 250 мг до 1 г є зручними, хворим зі встановленим порушенням роботи нирок можна вводити дозу не щодня, а ч/з кілька днів; при анурії рекомендована доза - 1 г кожні 7-10 днів.При тривалому лікуванні періодично контролювати показники ф-ції нирок. | Швидке болюсне введення може супроводжуватися надмірною артеріальною гіпотензією, включаючи шок та зрідка - зупинку серця. | Спеціальних рекомендацій немає.
Варденафіл | У пацієнтів з ПН легкого та середнього ступеня (клас A-В за класифікацією Чайлда-П’ю) рекомедована початкова доза - 5 мг/добу. З урахуванням ефективності та переносимості у подальшому добову дозу можна підвищити. МДД для пацієнтів з ПН середнього ступеня (клас В за класифікацією Чайлда-П’ю) - 10 мг. Протипоказаний хворим із тяжкими порушеннями ф-ції печінки. | Для пацієнтів з НН легкого (КлКр> 50-80 мл/хв), середнього (КлКр> 30-50 мл/хв) ступеня немає потреби у корекції дози. У пацієнтів з НН тяжкого (КлКр < 30 мл/хв) ступеня - початкова доза - 5 мг; з урахуванням ефективності та переносимості у добову дозу можна підвищити до 10 мг та 20 мг. Протипоказаний хворим із захворюваннями нирок у термінальній стадії (коли необхідний ГД). | Протипоказаний хворим із вираженою артеріальною гіпотензією (АТ у стані спокою менше 90/50 мм рт.ст.), при нестабільній стенокардії, після перенесеного інсульту або ІМ (протягом 6 міс.). Перед початком лікування еректильної дисфункції перевірити стан СС системи пацієнта, оскільки статева активність пов’язана з певним кардіальним ризиком. Може призводити до незначного транзиторного зниження АТ. Не застосовувати пацієнтам із вродженим с-мом подовженого інтервалу QT та пацієнтам, які приймають антиаритмічні ЛЗ класу IА (хінідин, прокаїнамід) або класу III (аміодарон, соталол). | Спеціальних рекомендацій немає.
Варфарин | Протипоказаний при тяжкій ПН, ефект варфарину посилюється при помірній ПН, клінічний статус пацієнта та значення МНІ ретельно контролювати. | Протипоказаний при тяжкій НН, рівень вільного варфарину у плазмі крові може бути збільшено при НН і нефротичному с-мі (залежно від інших основних умов, ці результати призводять до підвищення або зниження ефекту), клінічний статус пацієнта та значення МНІ ретельно контролювати. | Протипоказаний при нелікованій або неконтрольованій АГ, інфекційному ендокардиті, перикардиті або ексудативному перикардиті; декомпенсована СН може підсилювати ефект варфарину. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вемурафеніб | існують обмежені дані щодо застосування пацієнтам з печінковою недостатністю. Оскільки вемурафеніб виводиться через печінку, у пацієнтів з помірною або тяжкою печінковою недостатністю може спостерігатися підвищена експозиція, тому слід ретельно спостерігати за такими пацієнтами. Перед початком прийому ЛЗ необхідно оцінити рівень печінкових ферментів (трансаміназ і ЛФ) і білірубіну, а під час прийому препарату контролювати ці параметри щомісячно або частіше, якщо є клінічні показання. | ризик збільшення експозиції у пацієнтів з тяжкою нирковою недостатністю не може бути виключено. Слід ретельно спостерігати за пацієнтами з тяжкою нирковою недостатністю. Рівень креатиніну в сироватці крові вимірювати перед початком лікування і контролювати під час лікування за клінічними показаннями. Корекція початкової дози не потрібна пацієнтам з нирковою недостатністю легкого та помірного ступеня тяжкості. | Лікування не рекомендується пацієнтам з некоригованими порушеннями електролітного балансу (у тому числі магнію) і синдромом подовження інтервалу QT, а також пацієнтам, які приймають ЛЗ, що сприяють подовженню інтервалу QT. | спеціальних рекомендацій немає.
Венлафаксин | Дотримуватися обережності при застосуванні, розглянути можливість зниження дози більше ніж на 50%. При лікуванні пацієнтів з порушенням функції печінки тяжкого ступеня оцінити потенційну користь і ризик застосування. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю. | При нирковій недостатності: ШКФ > 30 мл/хв - корекція дози не потрібна, ШКФ < 30 мл/хв - знизити загальну добову дозу на 50 %. Пацієнтам, які отримують ГД - знизити загальну добову дозу на 50 %. Для приймання почекати завершення процедури ГД. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю. | Протипоказаний пацієнтам з високим ризиком тяжкої вентрикулярної аритмії (зі значною дисфункцією лівого шлуночка серця, III-IV функціонального класу по NYHA); з тяжким ступенем АГ (АТ 180/115 та вище до початку терапії). Перед застосуванням скоригувати АТ, періодично перевіряти його після початку лікування та після підвищення дози. З обережністю застосовувати пацієнтам з порушеною серцевою функцією та підвищеною ЧСС. З особливою обережністю пацієнтам з нещодавно перенесеним ІМ, нестабільною хворобою серця в анамнезі. Враховувати відношення ризику та користі до призначення пацієнтам з високим ризиком розвитку серйозної серцевої аритмії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Верапаміл | Мінімальні дози при значних порушеннях. | З обережністю при недостатності функції. | З обережністю при СН. Не можна призначати хворим з ІМ протягом 7 днів після події. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вінкристин | Знизити дозу при обструктивній жовтяниці або іншій формі недостатності. Зі зниженням екскреції жовчі очікувати посилення побічної дії. Для хворих, які мають рівень прямого білірубіну у сироватці крові понад 3 мг/100 мл (51 мкмоль/л), знизити дозу на 50 %. | Спеціальних рекомендацій немає. | Обережно пацієнтам з ІХС. Проводити систематичний ЕКГ-контроль. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вінорельбін | Для пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю рекомендується зменшити дозу препарату до 20 мг/м2 поверхні тіла і ретельно контролювати гематологічні показники. | Обґрунтування зменшення дози вінорелбіну для пацієнтів з порушенням функції нирок не існує. | Необхідна обережність при лікуванні пацієнтів з ІХС. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вісмуту субцитрат | Спеціальних рекомендацій немає | Протипоказаний при тяжкій НН. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Вориконазол | Періодично визначати показники функції та рівень білірубіну. Пацієнтам із цирозом печінки легкого та помірного ступеня тяжкості (клас А або В за класифікацією Чайлда-П’ю) рекомендовано застосовувати звичайні режими навантажувальних доз, при цьому підтримуючу дозу необхідно зменшити вдвічі; пацієнтам із порушенням функцій печінки тяжкого ступеня лише тоді, коли користь переважає потенційний ризик, здійснювати ретельний нагляд за пацієнтами із порушенням функції печінки щодо розвитку токсичних ефектів препарату. | Розвиток ГНН при застосуванні препарату пацієнтам з тяжкими захворюваннями. У пацієнтів, які застосовують вориконазол, можливе зниження функції нирок при одночасному застосуванні з нефротоксичними ЛЗ та/або при супутніх станах . | З обережністю пацієнтам із потенційно проаритмічними станами: вроджене або набуте подовження інтервалу QTс; кардіоміопатія, особливо при наявності СН; синусова брадикардія; наявність симптомних аритмій; одночасне застосування ЛЗ, які можуть подовжувати інтервал QTс. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вортіоксетин | Корекція дози не потрібна. Не досліджувався у пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю, проявляти обережність при призначенні цим пацієнтам. | Проявляти обережність у пацієнтів з тяжкою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Вугілля медичне активоване | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Габапентин | спеціальних рекомендацій немає. | пацієнтам з вираженою нирковою недостатністю та/або пацієнтам на гемодіалізі потрібен індивідуальний підбір дози препарату (для цих пацієнтів рекомендовано застосування капс. по 100 мг). Загальні добові дози (в 3 прийоми) відповідно кліренсу креатиніну (мл/хв): >80 (норма) - 900-3600 мг; 50-79 - 600-1800 мг; 30-49 - 300-900 мг; 15-29 - 150*-600 мг; <15** - 150-300 мг /* призначати 3×100 мг через добу; ** для пацієнтів з кліренсом креатиніну <15 мл/хв добову дозу необхідно зменшити відповідно до кліренсу креатиніну (наприклад, пацієнти з кліренсом креатиніну 7,5 мл/хв повинні отримувати половину від добової дози пацієнтів з кліренсом креатиніну 15 мл/хв)/. Пацієнтам з анурією, які перебувають на ГД і раніше не отримували габапентин, рекомендується насичувальна доза - 300-400 мг, потім - 200-300 мг після кожного 4-год. сеансу ГД. У дні, коли ГД не проводиться, габапентин приймати не можна. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає.
Галантамін | Пацієнтам з помірно ураженою ф-цією печінки (ступінь 7-9 за шкалою Чайльд-П’ю) - зменшення добової дози до 15 мг. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю (ступінь > 9 за шкалою Чайльд-П’ю). | Для пацієнтів з помірною нирковою недостатністю - не вище 15 мг/день. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю (для р/оs застосування кліренс креатиніну <9 мл/хв; для парентерального - <10 мл/хв). | Обережно при одночасному застосуванні з іншими ЛЗ, які знижують ЧСС, у таких пацієнтів необхідно частіше контролювати частоту пульсу. Протипоказаний пацієнтам з брадикардією; AV-блокада; ІХС; СН/ тяжка СН (ІІІ-ІV ступінь за NYHA); АГ, стенокардією. | Протипоказаний при тяжкій формі БА, ХОЗЛ.
Галоперидол | З обережністю при лікуванні пацієнтів з порушенням функції печінки. Можливі випадки порушення функції печінки або гепатиту (холестатичного). Знизити дозу і вжити запобіжних заходів при лікуванні пацієнтів з печінковою недостатністю. | З обережністю пацієнтам із нирковою недостатністю . | Протипоказаний пацієнтам із нещодавно перенесеним г. ІМ, декомпенсованою СН; аритміями, які лікують антиаритмічними лікарськими засобами ІА та ІІІ класу, подовженим інтервалом QTс, шлуночковою аритмією в анамнезі або шлуночковою аритмією типу «пірует», клінічно значущою брадикардією, блокадою серця ІІ або ІІІ ступеня, неконтрольованою гіпокаліємією. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ганірелікс | Протипоказаний при помірному або значному порушенні функції. | Протипоказаний при помірному або значному порушенні функції. | Спеціальних рекомендацій немає. | Не рекомендується призначати жінкам з тяжкими алергічними захворюваннями.
Ганцикловір | Спеціальних рекомендацій немає. | При порушенні функції нирок рекомендується проводити корекцію дози препарату у залежності від КлКр. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гатифлоксацин | Немає необхідності проводити корекцію режиму дозування для пацієнтів з порушеннями функції печінки. | Хворим із КлКр < 40 мл/хв, включаючи пацієнтів, які перебувають на ГД або на довготривалому амбулаторному ПД, необхідна корекція режиму дозування. При КлКр > 40 мл/хв початкова доза 400 мг, наступна доза 400 мг кожного дня. При КлКр < 40 мл/хв, ГД, довготривалому амбулаторному ПД початкова доза 400 мг, наступна доза 200 мг кожного дня. | Не застосовувати пацієнтам з подовженим QT-інтервалом, пацієнтам з гіперкальціємією та пацієнтам, які отримують препарати класу ІА (хінідин, прокаїнамід) або класу ІІІ (аміодарон, соталол) протиаритмічних препаратів. З обережністю пацієнтам із захворюваннями серця, такими як брадикардія та г. ішемія міокарда. Подовження інтервалу QT може зростати зі збільшенням концентрації гатифлоксацину, тому рекомендовану дозу не перевищувати. Подовження тривалості інтервалу QT може призвести до збільшення ризику виникнення шлуночкових аритмій. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гексаметоній | Протипоказаний при недостатності, захворюваннях жовчного міхура в анамнезі, жовтусі. | Протипоказаний при недостатності. | Протипоказаний при АГ, ІМ в г. стадії, ішемічному інсульті (до 2 міс.), тромбози (у т. ч. мозкових артерій). | Спеціальних рекомендацій немає
Гексетидин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | При БА інгаляція може викликати бронхоконстрикцію.
Гексопреналін | Протипоказаний при важких захворюваннях. | Протипоказаний при важких захворюваннях. | Протипоказаний при ССЗ, порушенні серцевого ритму, міокардиті, пороці мітрального клапану, аортальному стенозі, ІХС, АГ. | Протипоказаний при БА.
Гемцитабін | З обережністю; при метастазах у печінці, при гепатиті та алкоголізмі в анамнезі, при цирозі печінки може призвести до збільшення печінкової недостатності. | З обережністю. | З обережністю через ризик розвитку серцевих або судинних порушень, пов’язаних із застосуванням препарату. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гентаміцин | Спеціальних рекомендацій немає. | Змінити режим дозування. Контролювати концентрацію ЛЗ у сироватці крові, яка через 30-60 хв. після в/м введення має становити 5-10 мкг/мл. Початкова разова доза для пацієнтів зі стабільною ХНН 1-1,5 мг/кг, у подальшому дозу та інтервал між введеннями визначають залежно від КлКр:70 мл/хв - 100% від початкової дози кожні 8 год.; 40-69 мл/хв - 100% від початкової дози кожні 12 год.; 30-39 мл/хв - 50% від початкової дози кожні 8 год.; 20-29 мл/хв - 50% від початкової дози кожні 12 год.; 15-19 мл/хв - 50% від початкової дози кожні 16 год.; 10-14 мл/хв - 50% від початкової дози кожні 24 год.; 5-9 мл/хв - 50% від початкової дози кожні 36 год. Дорослим пацієнтам із бактеріальною інфекцією, які перебувають на ГД, призначають 1-1,5 мг/кг після завершення кожного ГД. При ПД додають 1 мг гентаміцину до 2 л діалізного р-ну. Протипоказаний при ХНН з азотемією і уремією, обмеженням до застосування є ГНН. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гепарин | Протипоказаний при тяжких захворюваннях печінки, тяжкій ПН. | У пацієнтів із НН під час застосування препарату рекомендується часто контролювати рівень калію у крові, зважаючи на збільшену небезпеку розвитку гіперкаліємії. Протипоказаний при тяжкій НН. | Протипоказаний при тяжкій АГ; бактеріальному ендокардиті; не застосовувати при при г. аневризмі серця та аорти. | Протипоказаний при деструктивному туберкульозі легень, емболічному інфаркту легенів.
Гідазепам | Протипоказаний при тяжких порушеннях функцій печінки (цироз, хвороба Боткіна). Обмежити прийом особам з хр. печінковою недостатністю, алкогольним ураженням печінки. | Протипоказаний при тяжких порушеннях функцій нирок. Обмежити прийом особам з хр. нирковою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гідрогель метилкремнієвої кислоти | Для дезінтоксикації при токсичному гепатиті, ВГА і ВГВ, гепатохолециститі, цирозі печінки, холестазі різної етіології. | Для дезінтоксикації при ХНН, спричиненій пієлонефритом, полікістозом нирок, нефролітіазом. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гідрокортизон | Ефект гідрокортизону може бути підсиленим у пацієнтів із захворюванням печінки, оскільки у них значно зменшені метаболізм і виведення гідрокортизону. | З обережністю при нирковій недостатності. | З обережністю при АГ, застійній СН. | При активному, дисемінованому або фульмінантному туберкульозі гідрокортизонзастосовувати лише для лікування захворювання разом з відповідною протитуберкульозною схемою лікування. Якщо застосування КС показанепацієнтам з латентним туберкульозом або туберкуліновою реактивністю, необхіднеретельне спостереження (захворювання може знову активуватися). Під час тривалої КС терапії такі пацієнти повинні отримувати хіміопрофілактику.
Гідроксиетилкрохмаль 130000/0,4, 130000/0,42 | Контролювати функцію печінки у пацієнтів, які його отримують. Протипоказаний при тяжких порушеннях функції. | При появі ознак ураження нирок застосування негайно припинити. Уникати перевантаження рідиною, можливе коригування дозування пацієнтам із нирковою дисфункцією. Регулярно оцінювати об’ємний стан та швидкість інфузії під час лікування у пацієнтів із тяжкою нирковою дисфункцією. Протипоказаний при нирковій недостатності або замісній нирковій терапії. | Протипоказаний при застійній СН. | Протипоказаний при набряку легень.
Гідроксиетилкрохмаль 200 000/0,5 | Протипоказаний при вираженій печінковій недостатності. | Протипоказаний пацієнтам із нирковою недостатністю або нирковою замісною терапією. З особливою обережністю застосовувати для лікування пацієнтів з нирковою патологією, запобігати об’ємному навантаженню. Здійснювати частий контроль водно-електролітного балансу, показників функції нирок, забезпечити адекватне введення рідини. При появі перших ознак ураження застосування негайно припинити. Після застосування контролювати функцію нирок. | Протипоказаний при хр. СН, серцево-судинній декомпенсації. Запобігати об’ємному навантаженню у пацієнтів з супутньою серцевою патологією. Для пацієнтів, яким проводять операції на відкритому серці у поєднанні зі штучним екстракорпоральним кровообігом, застосування не рекомендується через ризик надмірної кровотечі. | Протипоказаний при набряку легень. Ретельно коригувати дози пацієнтам із легеневими захворюваннями.
Гідроксизин | Зменшити щоденну дозу або частоту прийому. | Зменшити щоденну дозу. | Обережно при призначенні хворим, схильним до серцевої аритмії, у т. ч. з дисбалансом електролітів (гіпокаліємія, гіпомагніємія), з хворобами серця в анамнезі або хворим, які отримують протиаритмічні ЛЗ; розглянути застосування альтернативної терапії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гідроксикарбамід | З обережністю при недостатності. | З обережністю при недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гідроксипрогестерон | Протипоказаний при порушеннях функції печінки, захворюваннях печінки (гепатит, цироз), холестатичній жовтяниці у період вагітності або в анамнезі, доброякісній гіпербілірубінемії, печінковій недостатністі. | Протипоказаний при нирковій недостатності. | З обережністю при ССЗ, АГ. Протипоказаний при активній венозній або артеріальній тромбоемболії, тяжкому тромбофлебіті або такому стані в анамнезі. | З обережністю при БА.
Гідроксихлорохін | З обережністю застосовувати при лікуванні пацієнтів з захворюванням печінки, а також якщо пацієнти приймають ліки, що можуть негативно вплинути на ф-цію цього органу. | З обережністю застосовувати при лікуванні пацієнтів з захворюванням нирок, а також якщо пацієнти приймають ліки, що можуть негативно вплинути на ф-цію цього органу. | Рекомендується клінічний моніторинг для виявлення симптомів кардіоміопатії, що призводила до розвитку СН; | Спеціальних рекомендацій немає
Гідротальцит | Немає потреби в коригуванні дози. | Пацієнти з порушенням функції нирок можуть приймати тільки протягом короткого проміжку часу та в менших дозах. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Гідрохлортіазид | При печінкових розладах та пацієнтам, які страждають на прогресуючі захворювання печінки, застосовувати з обережністю, може викликати внутрішньопечінковий холестаз, спровокувати розвиток печінкової коми; протипоказаний пацієнтам з важкою печінковою недостатністю. | Контролювати електролітний баланс і кліренс креатиніну. Протипоказаний при виражених порушеннях ф-ції нирок (кліренс креатиніну <30 мл/хв). | Регулярно контролювати концентрацію калію у плазмі. | У пацієнтів, які отримують тіазиди, можуть розвиватися реакції гіперчутливості при наявності алергії чи БА в анамнезі, а також якщо пацієнти раніше не страждали на ці захворювання.
Гіпромелоза | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Глатирамер ацетат | Спеціальних рекомендацій немає. | У пацієнтів із нирковою недостатністю стежити за функцією нирок протягом лікування. | З обережністю пацієнтам із серцевими розладами. Регулярно перевіряти їх стан протягом лікування. | Спеціальних рекомендацій немає.
Глауцин | Пацієнтам із захворюваннями печінки необхідно ↓ дозу ЛЗ або ↑ інтервал між прийомами. | Пацієнтам із захворюваннями нирок необхідно ↓ дозу ЛЗ або ↑ інтервал між прийомами. | Протипоказано при артеріальній гіпотензії, г. ІМ. | Не застосовувати при продуктивному кашлі, з виділенням мокротиння.
Глібенкламід | Початкову та підтримуючу дозу необхідно зменшити через можливість розвитку гіпоглікемії. Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Початкову та підтримуючу дозу необхідно зменшити через можливість розвитку гіпоглікемії. Протипоказаний при недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гліквідон | Не слід застосовувати препарат пацієнтам із тяжким порушенням функції печінки. Добова доза вища за 75 мг потребує ретельного медичного контролю. | Корекція дози для пацієнтів із порушенням функції нирок не потрібна. Контроль при тяжкій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гліклазид | Протипоказаний при тяжкій недостатності. У хворих із печінковою недостатністю лікування слід розпочинати з невеликих доз та уважно стежити за станом хворого. | Протипоказаний при тяжкій недостатності. У хворих із нирковою недостатністю лікування слід розпочинати з невеликих доз та уважно стежити за станом хворого. | Для пацієнтів з тяжкими захворюваннями судин (ІХС, тяжка патологія каротидних судин, дифузні захворювання судин) рекомендується мінімальна початкова доза - 30 мг/добу. | Спеціальних рекомендацій немає.
Глікозиди сени | Протипоказано. | Протипоказано. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Глікопіронію бромід | Спеціальних досліджень за участю пацієнтів з порушенням ф-ції печінки не проводилося. | Пацієнтам з тяжким порушенням ф-ції нирок або із захворюванням нирок у термінальній стадії, які потребують проведення діалізу, застосовувати тільки якщо очікувана користь перевищує потенційний ризик. | З обережністю пацієнтам із захворюваннями ССС в анамнезі. | Може призвести до розвитку парадоксального бронхоспазму.
Глімепірид | Протипоказаний при тяжкій недостатності. Пацієнтам із тяжкими порушеннями ф-ції печінки показано переведення на інсулін | Протипоказаний при тяжкій недостатності, хворим, які перебувають на діалізі. Пацієнтам із тяжкими порушеннями ф-ції нирок показано переведення на інсулін. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гліцерин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Глюкагон | Не буде ефективним для пацієнтів з недостатністю глікогену у печінці. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Глюкоза | Спеціальних рекомендацій немає. | введення глюкози може використовуватися для корекції гіперкаліємії при нирковій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Глюкоза 10 % | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Глюкоза 5 % | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Гозерелін | Для хворих із печінковою недостатністю коригувати дозу немає необхідності. | Для хворих із нирковою недостатністю коригувати дозу немає необхідності. | Перед призначенням препарату пацієнтам з наявністю в анамнезі подовження інтервалу QT або з факторами ризику його подовження, а також пацієнтам, які супутньо застосовують ЛЗ, що можуть спричиняти подовження інтервалу QT, необхідно оцінити співвідношення користі та ризику, в тому числі можливість виникнення шлуночкової тахікардії типу «пірует». | Спеціальних рекомендацій немає.
Гуанфацин | Корекція дози не потрібна; однак пацієнтам із порушенням ф-ції печінки і нирок одночасно може бути потрібним зниження дози, а також пильний медичний контроль. | Пацієнтам із порушенням функції нирок корекція дози не потрібна. | Застосування препарату повинно ґрунтуватися на ретельній оцінці співвідношення ризик/користь і здійснюватися під пильним медичним контролем у таких випадках: при АV-блокаді II або III ст. (блокада може прогресувати до більш високого ступеня); при синусовій брадикардії (симптоматична брадикардія може посилюватися); при тяжкій коронарній недостатності; при нещодавно перенесеному ІМ в анамнезі, при недостатності мозкового кровообігу; при нещодавно перенесеному інсульті в анамнезі. З обережністю застосовувати при вираженому атеросклерозі судин ГМ, облітеруючих захворюваннях периферичних артерій. | Спеціальних рекомедацій немає.
Дабігатрану етексилат | Протипоказаний при порушеннях ф-ції печінки або захворюваннях печінки, що може вплинути на виживання. | Пацієнтам із тяжкими порушеннями ф-ції нирок (кліренс креатиніну < 30 мл/хв) лікування препаратом протипоказане; при помірних порушеннях ф-ції нирок (кліренс креатиніну 30-50 мл/хв) рекомендується зменшення дози. | Протипоказаний: штучний клапан серця, що потребує антикоагулянтної терапії; пацієнти можуть застосовувати препарат при кардіоверсії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дакарбазин | При незначному порушенні ф-ції коригування дози необов’язкове; при комбінованій нирковій та печінковій недостатності збільшується час виведення дакарбазину, але немає затверджених рекомендацій щодо зменшення дози. Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. | При незначному порушенні ф-ції коригування дози необов’язкове; при комбінованій нирковій та печінковій недостатності збільшується час виведення дакарбазину, але немає затверджених рекомендацій щодо зменшення дози. Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Далтепарин | З обережністю при ПН, немає потреби в корекції дози. Пацієнти з тяжкими порушеннями ф-ції печінки на тлі хіміотерапії можуть потребувати зниження дози. | З обережністю. Пацієнти зі значною НН на тлі хіміотерапії можуть потребувати зниження дози; стан таких пацієнтів необхідно контролювати відповідним чином. У разі тяжкої НН, що визначається як КлКр<30 мл/хв, дозу потрібно скорегувати на основі активності анти-Ха. | З обережністю при неконтрольованій АГ. З обережністю при застосуванні високих доз. У разі тривалого застосування препарату при нестабільному перебігу ІХС, наприклад, перед реваскуляризацією пацієнтам зі зниженою функцією нирок (рівень S-креатиніну >150 мкмоль/л) розглянути необхідність зниження дози. Протипоказаний при г. або підгострому септичному ендокардиті; геморагічному перикардиті, неконтрольованій тяжкій АГ. Трансмуральний ІМ в пацієнтів, які потребують тромболітичної терапії, не є підставою до припинення застосування препарату, але може підвищити ризик кровотечі. | Протипоказаний при геморагічному плевриті, легеневій кровотечі.
Дарбепоетин альфа | з обережністю застосовувати пацієнтам із захворюваннями печінки. | У пацієнтів з ХНН підтримуюча к-ція Hb не повинна перевищувати верхню межу цільової к-ції Hb; проявляти обережність при підвищенні дози препарату у хворих із ХНН | протипоказаний при АГ, яка не піддається адекватному контролю ЛЗ; у пацієнтів з ХНН при застосуванні препарату спостерігалися випадки важкої А, включаючи гіпертонічний криз, гіпертонічну енцефалопатію та судоми. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дарунавір | З обережністю. Немає необхідності зменшувати дозу для пацієнтів із середньою (клас А за Чайлдом-П’ю) або помірною (клас В за Чайлдом-П’ю) печінковою недостатністю, з обережністю застосовувати таким пацієнтам. Тяжка печінкова недостатність може призвести до збільшення концентрації дарунавіру і погіршення його профілю безпеки; не застосовувати пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю (клас С за Чайлдом-П’ю) | Пацієнтам із порушеннями функції нирок змінювати дозу не потрібно. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Даунорубіцин | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції печінки. Корекція дози: пацієнтам з концентрацією білірубіну у сироватці крові 20-50 мкмоль/л або креатиніну 105-265 мкмоль/л - зниження дози на 25 %, з концентрацією білірубіну у сироватці крові вище 50 мкмоль/л або креатиніну вище 265 мкмоль/л - зниження дози на 50 %. Для уникнення ускладнень необхідний моніторинг функції печінки перед початком лікування. | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції нирок. Корекція дози: пацієнтам з концентрацією креатиніну 105-265 мкмоль/л - зниження дози на 25 %, з концентрацією креатиніну вище 265 мкмоль/л - зниження дози на 50 %. З обережністю пацієнтам з ризиком гіперурикемії (при наявності подагри, уратів і каменів у нирках). Профілактичне введення алопуринолу при лікуванні г. лейкозу (1-й цикл) для уникнення пошкодження канальців з нирковою недостатністю. Рівні сечової к-ти, калію, кальцію фосфату і креатиніну у крові оцінювати після первинного лікування. Гідратація, олуження сечі і профілактика алопуринолом для запобігання гіперурикемії може звести до мінімуму можливі ускладнення синдрому лізису пухлин. | Протипоказаний пацієнтам з міокардіальною недостатністю; які нещодавно перенесли ІМ; з тяжкими формами аритмії. Ретельний моніторинг серцевої функції до, під час і після лікування з метою виявлення ризику СС ускладнень. Токсичні пошкодження міокарда відбуваються у двох формах: дозонезалежний «г. тип» проявляється надшлуночковою аритмією (синусова тахікардія, передчасні скорочення шлуночків, АВ-блокада) та/або неспецифічні відхилення ЕКГ (ST-T хвилі змінюється, низький вольтаж зубців комплексу QRS, Т-зубців). | Спеціальних рекомендацій немає.
Дегарелікс | Підбір дози пацієнтам з печінковою недостатністю від легкого до помірного ступеня тяжкості не потрібний. Застосування пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю не вивчалося, тому щодо цієї групи пацієнтів дотримуватись застережних заходів. Моніторинг функції печінки протягом терапії доцільний у пацієнтів з відомими або припустимими порушеннями з боку печінки. | З обережністю призначати препарат пацієнтам з тяжкими порушеннями функцій нирок. | Тривала андроген-деприваційна терапія може спричинити збільшення інтервалу QT, всі СС фактори ризику повинні бути враховані, повідомлялося про такі ССЗ як інсульт та ІМ у пацієнтів з андрогенною деприваційною терапією,тому всі СС фактори ризику повинні бути враховані. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дезлоратадин | Спеціальних рекомендацій немає. | Хворим з нирковою недостатністю високого ст. застосовувати під контролем лікаря. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Декаметоксин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Показаний згідно інструкції до застосування.
Декваліній | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дексаметазон | З обережністю при недостатності. Дія підсилюється при цирозі печінки.Крап.очні: в коригуванні дози немає необхідності. | З обережністю при недостатності і одночасному лікуванні основного захворювання. Крап.очні: в коригуванні дози немає необхідності. | З обережністю при АГ, СН. Крап.очні: спеціальних рекомендацій немає. | Може загострити туберкульоз легенів. Крап.очні: спеціальних рекомендацій немає.
Декскетопрофен | протипоказаний хворим з тяжким порушенням функції печінки; при патології печінки легкого або середнього ступеню тяжкості (5-9 балів за шкалою Чайлда-П’ю) лікування розпочинають з мінімальної рекомендованої дози та ретельно контролювати функцію печінки, МДД - 50 мг | при порушенні функцій нирок легкого ступеня (кліренс креатиніну 50-80 мл/хв) початкову загальну добову дозу слід зменшити до 50 мг; а при порушенні середнього або тяжкого ступеня (кліренс креатиніну < 50 мл/хв) - препарат протипоказаний. | хворим із неконтрольованою АГ, декомпенсованою СН, маніфестуючою ІХС призначати після ретельної оцінки співвідношення очікуваної користі та можливого ризику такої терапії; протипоказаний при тяжкій СН. | протипоказаний пацієнтам з БА
Декслансопразол | Пацієнти з легким ступенем печінкової недостатності (клас А за шкалою Чайлда ‒ П’ю) не потребують коригування дози препарату. Пацієнтам із помірним ступенем печінкової недостатності (клас В за шкалою Чайлда ‒ П’ю) рекомендується зниження дози при лікуванні ерозивного езофагіту, МДД становить 30 мг 1 раз на день протягом 8 тижнів. Дослідження пацієнтів з печінковою недостатністю тяжкого ступеня (клас С за шкалою Чайлда ‒ П’ю) не проводились, тому не слід застосовувати препарат даній категорії пацієнтів. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дексмедетомідин | Пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю дотримуватися обережності, в результаті зниженого кліренсу дексмедетомідину надлишкове введення може призвести до підвищення ризику побічних реакцій і надмірної седації. Метаболізується в печінці, з обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції та розглянути доцільність застосування зниженої початкової/підтримуючої дози. | Корегування дози не потрібне. | Протипоказаний пацієнтам з AV-блокадою II-III ст. (при відсутності штучного водія ритму); неконтрольованою артеріальною гіпотензією. Під час інфузії постійно контролювати функцію серця. Дотримуватися обережності при одночасному застосуванні дексмедетомідину з ЛЗ, що впливають на серцево-судинну систему, внаслідок можливого адитивного ефекту. Знижує ЧСС та АТ, в більш високих концентраціях викликає периферичну вазоконстрикцію, що призводить до підвищення АТ. Не підходить пацієнтам з тяжкими серцево-судинними захворюваннями. При введенні дексмедетомідину пацієнтам з супутньою брадикардією дотримуватися обережності. Дані щодо його впливу на пацієнтів з ЧСС< 60 обмежені, таким пацієнтам потрібний посилений нагляд. Пацієнти, які займаються спортом і мають низьку ЧСС чутливі до негативного хронотропного ефекту агоністів альфа-2-рецепторів; можливі випадки зупинки синусового вузла. У пацієнтів із супутньою артеріальною гіпотензією (рефрактерною до вазоконстрикторів), хр., гіповолемією або зниженим функціональним резервом, пацієнти з важкою шлуночкової дисфункцією, гіпотензивний ефект більш виражений. Зниження артеріального тиску, як правило, не вимагає особливих заходів, але при необхідності слід бути готовим до зниження дози, введенню засобів для заповнення об'єму циркулюючої крові та/або вазоконстрикторів. При введенні навантажувальної дози дексмедетомідину можливе транзиторне підвищення АТ з одночасним периферичним вазоконстрикторним ефектом, тому введення навантажувальної дози не рекомендується. Осередкова вазоконстрикція при підвищеній концентрації може бути більш значущою у пацієнтів з ІХС або важкими цереброваскулярними захворюваннями, що потребує ретельного нагляду. У пацієнтів з ознаками ІМ або головного мозку розглянути можливість зниження дози або скасування його введення. | У пацієнтів, яким не проведена інтубація, контролювати дихальну функцію через ризик пригнічення дихання і у деяких випадках - розвитку апное.
Декспантенол | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає.
Декстран-40 | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при захворюваннях нирок, що супроводжуються олігурією, анурією. З 0,9 % р-ном натрію хлориду не вводити при патологічних змінах у нирках. | Протипоказаний при декомпенсованій СН II-III стадії. З обережністю при АГ, у зв’язку з можливістю підвищення АТ та хворим із порушенням серцевої діяльності. | Спеціальних рекомендацій немає.
Демокситоцин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при тяжких захворюваннях серця та судин. | Спеціальних рекомендацій немає.
Деносумаб | Безпека та ефективність не вивчалися. | Змінювати дозу не потрібно. Пацієнти з тяжкою НН (КлКр<30 мл/хв) або пацієнти на діалізі належать до групи ризику розвитку гіпокальціємії. Ризик розвитку гіпокальціємії та супутнього підйому рівня паратгормону збільшується зі збільшенням ступеня НН. Постійний моніторинг рівнів кальцію особливо важливий для цих пацієнтів. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Десмопресин | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при помірній та тяжкій нирковій недостатністі (КлКр < 50 мл/хв) | Протипоказаний при СН, з особливою обережністю застосовувати пацієнтам з ІХС, гіпертензією, схильністю до тромбозу, хр. захворюванням нирок, підвищеним внутрішньочерепним тиском. | Спеціальних рекомендацій немає.
Децитабін | З обережністю застосувати пацієнтам з порушенням функції печінки; за цими пацієнтами слід вести ретельний нагляд. | З обережністю введити препарат пацієнтам з тяжким порушенням функції нирок (кліренс креатиніну < 30 мл/хв), за такими пацієнтами потрібно вести ретельний нагляд. | Безпечність та ефективність препарату для пацієнтів з тяжкою застійною СН або клінічно нестабільною хворобою серця не були встановлені. | Спеціальних рекомендацій немає.
Джозаміцин | Призначати з обережністю та визначати концентрацію ЛЗ в плазмі крові. При тривалості лікування понад 15 днів у пацієнтів із захворюваннями печінки і жовчовивідних шляхів контролювати функцію печінки. Протипоказаний при виражених порушеннях функції печінки і жовчовивідних шляхів. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дигоксин | З обережністю. | Ретельний добір дози; дози дигоксину необхідно знизити, оскільки основним шляхом виведення є нирки; порушення ф-ції нирок є найбільш поширеною причиною розвитку глікозидної інтоксикації. | Препарат протипоказаний для застосування при гіпертрофічній обструктивній кардіоміопатії, але слід з обережністю застосовувати при супутній фібриляції передсердь та СН; при «легеневому» серці − підвищується ризик виникнення дигіталісної інтоксикації, аритмій. | Спеціальних рекомендацій немає; при тяжких респіраторних захворюваннях можлива підвищена чутливість міокарда до глікозидів наперстянки.
Диданозин | Для пацієнтів з порушенням функції печінки необхідно зменшити дозу препарату, однак точних рекомендацій щодо зміни дози у подібних випадках немає. З особливою обережністю призначати нуклеозидні аналоги пацієнтам із діагнозом ВГВ і ВГС (які лікуються відповідними ЛЗ) або з іншими відомими факторами ризику для печінкових захворювань та жирової дистрофії печінки. Під час лікування контролювати рівень ферментів печінки. При клінічно суттєвому перевищенні рівня ферментів печінки лікування припинити. | Рекомендується зниження дози та/або збільшення інтервалу між прийомами препарату залежно від рівня кліренсу: >60 мл/хв з масою тіла >60 кг - 400 мг 1 р/добу, <60 кг - 250 мг 1 р/добу; 30-59 мл/хв, >60 кг - 200 мг 1 р/добу, <60 кг - 150 мг 1 р/добу; 10-29 мл/хв, >60 кг - 150 мг 1 р/добу, <60 кг - 100 мг 1 р/добу; < 10 мл/хв, >60 кг - 100 мг 1 р/добу, <60 кг - 75 мг 1 р/добу. Якщо пацієнту призначено ГД, добову дозу приймати після ГД. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дидрогестерон | протипоказаний при наявних серйозних захворюваннях печінки або наявних серйозних захворюваннях печінки у минулому. | Спеціальних рекомендацій немає. | Підвищений ризик розвитку венозної тромбоемболії. Можливість підвищеного ризику ІХС , підвищений ризик розвитку ішемічного г. порушення мозкового кровообігу. | Спеціальних рекомендацій немає.
Диклофенак | протипоказаний при печінковій недостатності (клас С по Чайлд-Пью), цирозі, асциті. | протипоказано при НН | протипоказаний при неконтрольованій АГ; застійній СН (NYHA III-IV); ІХС у пацієнтів стенокардією, ІМ в анамнезі; цереброваскулярних захворюваннях у пацієнтів, які перенесли інсульт або мають епізоди транзиторних ішемічних атак; захворюваннях периферичних артерій; лікуванні післяопераційного болю при аортокоронарному шунтуванні (або використання апарату штучного кровообігу) | протипоказаний при БА, алергічному риніті, пов’язаними із застосуванням ацетилсаліцилової кислоти або інших препаратів, які інгібують активність простагландинсинтетазиабо до інших компонентів препарату; з обережністю пацієнтам з ХОЗЛ чи хронічними інфекціями респіраторного тракту.
Дилтіазем | З обережністю. Рекомендують розпочинати лікування найнижчою можливою дозою. | З обережністю. Рекомендують розпочинати лікування найнижчою можливою дозою. | За пацієнтами з порушенням функції лівого шлуночка, брадикардією (ризик загострення) або АV-блокадою І ступеня, виявленою на ЕКГ (ризик загострення та рідко повної блокади), необхідний ретельний нагляд. З обережністю пацієнтам з недостатністю лівого передсердя, подовженням інтервалу PQ та стенозом аорти. | Спеціальних рекомендацій немає.
Диметинден | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при затримці сечі, пов’язаній із захворюванням передміхурової залози і сечовивідних шляхів. Емульсія нашкірна, гель: спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при хр. захворюваннях легень. Емульсія нашкірна, гель: спеціальних рекомендацій немає.
Динатрію фолінат | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Динопростон | Протипоказаний при захворюваннях печінки в активній фазі. | З обережністю застосовувати пацієнткам, які мають в анамнезі порушення ниркової функції. | Протипоказаний при захворюваннях серця, з обережністю застосовувати пацієнткам, які мають в анамнезі порушення серцево-судинної функції в анамнезі. | З обережністю хворим на БА або з БА в анамнезі.
Дипіридамол | Протипоказаний при вираженій ПН. Застосування високих доз дипіридамолу може призводити до підвищення рівня печінкових ферментів та ПН. | Протипоказаний при недостатності. | Протипоказаний при атеросклерозі коронарних артерій, г. ІМ, декомпенсованій СН, аритмії, артеріальній гіпотонії, нестабільній стенокардії, субаортальному стенозі аорти . З обережністю пацієнтам з артеріальною гіпотензією у зв’язку з тим, що він може спричинити периферичну вазодилатацію. | Протипоказаний при БА, обструктивних захворюваннях легень.
Дисульфірам | Перед початком лікування та через регулярні проміжки часу, принаймні 1 р/місяць, особливо протягом перших 3 місяців лікування проводити моніторинг функції печінки (контроль рівня трансаміназ у сироватці). При підвищенні рівня трансаміназ втричі негайно припинити лікування. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю. | Протипоказаний пацієнтам з нирковою недостатністю. | Протипоказаний при СС розладах. | Протипоказаний з тяжкими формами ДН.
Дифенгідрамін | З обережністю при порушенні функції печінки . Мазь: пацієнтам із тяжкою печінковою недостатністю дозування і тривалість застосування лікар повинен підбирати індивідуально в залежності від ступеня тяжкості ураження та ефективності терапії. | Протипоказаний при гіпертрофії передміхурової залози, стенозі шийки сечового міхура, з обережністю при порушенні функції нирок. Мазь:пацієнтам із тяжкою нирковою недостатністю, дозування і тривалість застосування лікар повинен підбирати індивідуально в залежності від ступеня тяжкості ураження та ефективності терапії . | Може погіршувати перебіг тяжких захворювань серцево-судинної системи. Протипоказано при вродженному подовженному QT-синдромі або тривалому прийомі препаратів, що можуть подовжувати QT-інтервал. Мазь, гель: спеціальних рекомендацій немає. | Може погіршувати перебіг обструктивних захворювань легенів. Протипоказаний при БА. Мазь, гель: спеціальних рекомендацій немає.
Дифтерійний анатоксин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Діазепам | Не рекомендується застосовувати пацієнтам із тяжкою печінковою недостатністю та органічними ураженнями печінки, оскільки прискорює розвиток печінкової енцефалопатії. Пацієнтам із хронічними захворюваннями печінки дози слід зменшувати. | При лікуванні пацієнтів із порушенням функцій нирок від слабкого до помірного ступеня слід дотримуватися звичайних застережних заходів. При тяжкій нирковій недостатності препарат застосовувати не рекомендується. Максимальна доза для пацієнтів із порушенням функції нирок, а також тим, хто знаходиться на діалізі тривалий час, становить 15 мг на добу | Обережно вводити (в/в) пацієнтам із тяжкою СН через можливість зупинки серця. | Протипоказаний пацієнтам з тяжкою/ чи г. ДН, с-мом нічного апное. При лікуванні пацієнтів з хр. ДН застосовувати зменшені дози. При в/в застосуванні особливо обережно вводити через можливість появи апное.
Діамантовий зелений | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Діацереїн | Діагностована хвороба печінки є протипоказанням до застосування діацереїну. Лікування діацереїном має бути припинено, якщо виявлено підвищення рівня печінкових ферментів або наявні ознаки чи симптоми пошкодження печінки, включаючи неврологічні симптоми. | З обережністю призначають пацієнтам із ХНН, для пацієнтів з тяжкою НН (КлКр<30 мг/мл) добову дозу зменшити на 50 % від рекомендованої дози (що відповідає 50 мг/добу). | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Дієногест | Протипоказаний пацієнткам із тяжким захворюванням печінки нині або в анамнезі, поки показники функції печінки не повернуться до норми, при пухлинах печінки нині або в анамнезі (доброякісні або злоякісні). | Немає потреби в корекції дози для пацієнток з нирковою недостатністю. | Протипоказаний при венозній тромбоемболіії в активній формі, артеріальних або кардіоваскулярних захворюваннях нині або в анамнезі (ІМ, цереброваскулярна подія, ІХС). Необхідно брати до уваги підвищення ризику розвитку тромбоемболії у післяпологовому періоді. У разі виникнення симптомів венозних та артеріальних тромботичних захворювань або підозри на них лікування припинити; якщо тривала клінічно виражена гіпертензія виникає під час застосування препарату, рекомендується відмінити препарат та лікувати гіпертензію. | Спеціальних рекомендацій немає.
Діоксидин | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при НН, при ХНН дозу зменшують. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Діосмектит | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Добутамін | Спеціальних рекомендацій немає. | Не протипоказаний. | Протипоказаний при тампонаді серця, констриктивному перикардиті, гіпертрофічної обструктивної кардіоміопатії, ідіопатичному гіпертрофічному субаортальному стенозі, тяжкої форми аортального стенозу. Обережно при іішемії та ІМ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Доксазозин | Як і при застосуванні інших препаратів, що повністю метаболізуються печінкою, пацієнтам з ознаками порушення ф-цій печінки, призначати з особливою обережністю. Ч/з відсутність клінічного досвіду застосування препарату пацієнтам із печінковою недостатністю тяжкого ступеня, призначення препарату цій категорії пацієнтів не рекомендується. | Пацієнтам із порушенням ф-ції нирок слід застосовувати звичайні дози для дорослих. | Як і інші вазодилатуючі антигіпертензивні засоби, доксазозин з обережністю застосовувати пацієнтам із наступними г. серцевими станами: легеневий набряк, спричинений аортальним або мітральним стенозом; гіперсистолічна СН; правошлуночкова СН, обумовлена тромбоемболією легеневої артерії або перикардіальним випотом; лівошлуночкова СН з низьким тиском наповнення. | Спеціальних рекомендацій немає.
Доксепін | З обережністю застосовувати пацієнтам з порушеннями функції печінки, зменшувати дози. Протипоказаний при тяжких порушеннях функції печінки. | З обережністю застосовувати пацієнтам з порушеннями нирок. Протипоказаний при затримці сечі. | Застосовувати з обережністю пацієнтам з тяжкими СС захворюваннями (блокада серця, серцева аритмія та нещодавно перенесений ІМ). | Спеціальних рекомендацій немає.
Доксициклін | Застосовувати з обережністю пацієнтам з порушеннями ф-цій печінки та тим, хто одночасно приймає потенційно гепатотоксичні ЛЗ; при тривалому застосуванні регулярно проводити функціональні печінкові проби; при тяжкій ПН - протипоказаний. | Немає необхідності у корекції дози при порушенні ф-цій нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Доксорубіцин | Зменшити дозу. При рівні білірубіну в сироватці крові 1,2-3 мг/100 мл дози зменшують удвічі, а при рівні білірубіну понад 3 мг/100 мл - у 4 рази. Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказано при тяжкій серцевій недостатності, нещодавно перенесеному інфаркті міокарда; тяжкій аритмії. Регулярний контроль функції серця слід проводити протягом усього курсу лікування. Рекомендується не перевищувати максимальну кумулятивну дозу 550 мг/м2. | Спеціальних рекомендацій немає.
Доксофілін | З обережністю. При тяжких захворюваннях печінки потрібне зниження дози. | З обережністю хворим з порушенням функції нирок. | З обережністю у пацієнтів з АГ, хр. правошлуночковою недостатністю, застійною СН, серцевими аритміями. | З обережністю при ХОЗЛ.
Долутегравір | Немає необхідності у корекції дози для пацієнтів з печінковою недостатністю, легкого або середнього ступеня (клас А або В за шкалою Чайлд-П’ю). Дані про пацієнтів з печінковою недостатністю тяжкого ступеня відсутні (клас С за шкалою Чайлд-П’ю), таким пацієнтам застосовувати з обережністю. Контроль біохімічних показників функції печінки здійснювати у пацієнтів з одночасним інфікуванням вірусом гепатиту В та/або С. | Немає необхідності у корекції дози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Домперидон | Протипоказано хворим із порушеннями функції печінки. | Протипоказано хворим із порушеннями функції нирок При тривалому застосуванні частоту дозування слід зменшити до 1 або 2 р/ добу залежно від тяжкості порушення. | Протипоказано застосовувати пацієнтам із подовженням інтервалів серцевої провідності, зокрема QTc, пацієнтам з гіпокаліємією, гіперкаліємією, гіпомагніємією або брадикардією, або пацієнтам із фоновими хворобами серця, такими як застійна СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Донепезил | Через можливе зростання експозиції при легкій або помірній печінковій недостатності збільшення дози проводити залежно від індивідуальної переносимості. Дані щодо пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю відсутні. | Корекція дози не потрібна. | З обережністю застосовувати у хворих із с-мом слабкості синусового вузла або іншими порушеннями надшлуночкової провідності типу синоатріальної або AV-блокади. | З обережністю пацієнтам з БА або ХОЗЛ.
Допамін | Контроль стану хворого. | Протипоказаний при аденомі передміхурової залози із затримкою сечі. Контроль функції. | Особливу увагу слід приділяти пацієнтам з органічними ураженнями серця і кровоносних судин: пацієнти з ІХС і стенокардією; пацієнти з артеріальними облітеруючими захворюваннями (атеросклероз, тромбоемболія, хвороба Рейно, відмороження, діабетична мікроангіопатія або хвороба Вінівартера-Бюргера); пацієнти з аритміями. | У пацієнтів з ДН спостерігається збільшення гіпоксемії, що притаманна збільшеному кровообігу гіповентиляції альвеолярних ділянок (легеневий вбудований шунт).
Доріпенем | Не потрібно коригувати дозу. | Для пацієнтів з легким ступенем НН (КлКр > 50 - ≤ 80 мл/хв) дозу коригувати не потрібно. У пацієнтів з помірною НН (КлКр від ≥30 до ≤50 мл/хв) доза повинна становити 250 мг кожні 8 год. У пацієнтів з тяжкою НН (КлКр<30 мл/хв) - 250 мг кожні 12 год. Ретельно стежити за станом пацієнтів, які знаходяться на тривалій нирковій замісній терапії ч/з наявність обмежених клінічних даних та очікуване збільшення концентрації метаболіту дорипенем-М-1. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дорназа альфа | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Доцетаксел | Не рекомендований при перевищенні білірубіну та трансаміназ в 1,5 рази, лужної фосфатази - у 2,5 рази. Рекомендована доза доцетакселу для пацієнтів з підвищеними рівнями печінкових ферментів-75 мг/м2; контроль печінкових ферментів перед початком лікування та перед кожним новим циклом хіміотерапії. | Спеціальних рекомендацій немає. | У пацієнтів, які приймали доцетаксел з трастузумабом, особливо якщо в попередньому курсі хіміотерапії застосовувалися антрацикліни (доксорубіцин чи епірубіцин), спостерігалися випадки СН і асоціювалася з високим ризиком смерті. Тому необхідно регулярний контроль функцій серця (наприклад кожні 3 місяці). | Спеціальних рекомендацій немає.
Дротаверин | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій СН, обережно при гіпотензії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дулоксетин | Протипоказаний пацієнтам із захворюваннями печінки, може спричинити печінкову недостатність. З обережністю призначати дулоксетин пацієнтам, які приймають ЛЗ, що можуть спричинити ураження печінки. | Протипоказаний хворим з термінальною стадією ниркової недостатності (кліренс креатиніну <30 мл/хв). Корекція дози для пацієнтів зі слабкою та помірною нирковою недостатністю не потрібна (кліренс креатиніну 30-80 мл/хв). | Під час лікування можливе підвищення АТ. Пацієнтам з відомою АГ та/або іншими захворюваннями серця проводити моніторинг АТ. Пацієнтам із постійно підвищеним АТ зменшувати дозу або поступово відмінити ЛЗ. Лікування пацієнтів з нестабільною АГ не є доцільним. | Спеціальних рекомендацій немає.
Дутастерид | З обережністю призначати пацієнтам із захворюваннями печінки, з обережністю застосовувати при легкій та помірній ПН, хворим з тяжкою ПН протипоказаний. | З обережністю призначати хворим з тяжкою НН. | Не було встановлено стійкого статистично значущого збільшення ризику СН, г. ІМ або інсульту. Комбіновану терапію можна призначати після ретельної оцінки користі/ризику у зв’язку з потенційним підвищенням ризику побічних р-цій (включаючи СН) і після розгляду альтернативних варіантів терапії, включаючи монотерапію. | Спеціальних рекомендацій немає.
Еверолімус | У пацієнтів із порушенням функції ретельно контролювати рівні еверолімусу у цілісній крові (С0). Пацієнтам із печінковою недостатністю легкого-помірного ст. (клас А за класифікацією Чайлда-П’ю) дозу зменшити приблизно до2/3 нормальної дози. Для пацієнтів із печінковою недостатністю помірного-тяжкого ст. (клас В або С за класифікацією Чайлда-П’ю) дозу зменшити приблизно до 1/2 нормальної дози. Подальше титрування дози має ґрунтуватися на моніторингу терапевтичних концентрацій. | Пацієнтам з нирковою недостатністю коригування дози не потрібне. Застосування еверолімусу із високими дозами циклоспорину підвищує ризик виникнення порушень функції нирок, тому знизити дозу циклоспорину, для профілактики порушень функції нирок. Проводити регулярний моніторинг функції нирок. Пацієнтам із підвищеним рівнем креатиніну у сироватці крові потрібна відповідна модифікація режиму імуносупресії. Дотримуватися обережності при одночасному призначенні з іншими ЛЗ, які негативно впливають на функцію нирок. Можливі випадки виникнення тромбозу артерій та вен нирки, що призводить до відторгнення трансплантату (найчастіше протягом перших 30 днів після трансплантації). При одночасному застосуванні еверолімусу та інгібітора кальциневрину підвищується ризик виникнення ІКН-індукованого гемолітико-уремічного с-му / тромботичної тромбоцитопенічної пурпури / тромботичної мікроангіопатії. | Можливі випадки перикардіального і плеврального випоту у реципієнтів серцевого трансплантата (ці явища відбуваються протягом 30 днів). | Можливі випадки інтерстиціального захворювання легенів (інтрапаренхіматозного запалення легенів (пневмонії)) та/або фіброзу неінфекційної етіології, деякі зі летальним наслідком. Діагноз інтерстиціальний полікістоз легень диференціювати у пацієнтів із симптомами інфекційної пневмонії, яка не піддається лікуванню а/б, але інфекційні, неопластичні та інші немедикаментозні причини були виключені при проведенні відповідних обстежень. Стан пацієнтів, як правило, покращується після відміни еверолімусу та/або при призначенні ГК терапії. Протимікробна профілактика пневмонії, спричиненої Pneumocystis jiroveci (carinii) рекомендована після трансплантації, особливо у пацієнтів, схильних до підвищеного ризику опортуністичних інфекцій.
Езомепразол | пацієнтам із легкими або помірними порушеннями функції печінки корекція дози не потрібна. Пацієнтам із тяжкими порушеннями функції печінки не слід перевищувати максимальну дозу 20 мг. | Корекція дози не потрібна пацієнтам із порушеннями функцій нирок | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Екземестан | Корекція дози не потрібна. | Корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Еконазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ектерицид | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Елеутерокок | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при АГ, ІМ, аритміях, нейроциркуляторній дистонії. При застосуванні контролювати АТ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ельтромбопаг | не застосовують для лікування пацієнтів з помірною або тяжкою ПН (за шкалою Чайлд-П’ю ≥ 5), якщо тільки очікувана користь від застосування не буде переважати визначеного ризику портального венозного тромбозу. Припиняти лікування ельтромбопагом при підвищенні рівня АЛТ більш ніж у 3 рази від верхньої межі норми, а також при: прогресуванні процесу; персистенції процесу ≥ 4 тижн.; супутньому підвищені рівня прямого білірубіну; появі супутніх клінічних симптомів порушення ф-ції печінки або ознак печінкової декомпенсації. | Змінювати дозу не потрібно. Лікування хворих із НН проводити з обережністю та контролювати рівень сироваткового креатиніну та/або проводити аналізи сечі. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Емоксипін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Емпагліфлозин | Пацієнтам з печінковою недостатністю коригування дози не потрібне. Досвід застосування при тяжкій печінковій недостатності обмежений, тому не рекомендується застосовувати цій категорії пацієнтів. | Коригування дози не потрібне при розрахунковій ШКФ ≥ 60 мл/хв/1,73 м2 або КК ≥ 60 мл/хв. Не слід застосовувати пацієнтам з рШКФ < 60 мл/хв/1,73 м2 або КК < 60 мл/хв. При добрій переносимості та при рШКФ стабільно < 60 мл/хв/1,73 м2 або КК − < 60 мл/хв, дозу слід скоригувати або підтримувати на рівні 10 мг 1 р/добу. Відмінити при рШКФ стабільно < 45 мл/хв/1,73 м2 або КК − < 45 мл/хв. Не слід застосовувати пацієнтам з термінальною стадією ХНН або пацієнтам на діалізі. | Досвід застосування пацієнтам з СН класу I-II за NYHA обмежений, та немає досвіду клінічних досліджень застосування емпагліфлозину пацієнтам з СН класу ІІI-IV NYHA. Протягом клінічних досліджень було повідомлено про 10,1% пацієнтів з серцевою недостатністю початкового рівня. Зниження кардіоваскулярної смертності у цих пацієнтів було порівнянним з таким у загальній популяції. | Спеціальних рекомендацій немає.
Еналаприл | Протипоказаний при захворюваннях печінки, недостатності. Пацієнти, які приймають інгібітори АПФ і у яких розвивається жовтяниця або помітне підвищення ферментів печінки, повинні припинити прийом інгібітору АПФ та знаходитись під відповідним медичним спостереженням. | Табл.: дозування при нирковій недостатності: загалом повинен бути збільшений інтервал між прийомами і/або зменшене дозування. Кліренс креатиніну: 30 < CrCL < 80 мл/хв - початкова доза 5-10 мг/добу; 10 < CrCL < 30 мл/хв - 2,5 мг/добу; CrCL < 10 мл/хвCrCL - 2,5 мг у дні діалізу. Корекцію дозування у дні, коли гемодіаліз не проводиться, необхідно здійснювати залежно від рівня АТ. Р-н д/ін.: пацієнтам із кліренсом креатиніну > 0,5 мл/с (креатинін сироватки - до 265 мкмоль/л) слід призначати звичайні дози еналаприлату по 1 ампулі (1,25 мг) кожні 6 годин. Пацієнтам із кліренсом креатиніну < 0,5 мл/с (креатинін сироватки перевищує 265 мкмоль/л) призначають початкову дозу ½ ампули (0,625 мг). | З обережністю при стенозі артеріального, мітрального клапану з вираженими порушеннями гемодинаміки; гіпертрофічній кардіоміопатії; прийому слід уникати у разі кардіогенного шоку та гемодинамічно значної обструкції; слід вести спостереження за пацієнтами зІХС та із захворюваннями судин мозку, у яких надмірне зниження АТ може призвести до ІМ або інсульту. | Кашель унаслідок лікування інгібітором АПФ необхідно враховувати при диференційній діагностиці кашлю.
Еноксапарин | Посилити спостереження за ходом лікування при ПН. | Не рекомендується застосовувати при нирковій недостатності легкого або помірного ступеня (КлКр 30-60 мл/хв за формулою Кокрофта). Тяжка НН (КлКр 30 мл/хв за формулою Кокрофта) є протипоказанням до застосування у лікувальних дозах. Підвищений ризик виникнення кровотеч. | Не рекомендується застосовувати препарат при г. інфекційному ендокардиті (крім деяких ембологених серцевих ускладнень). | Спеціальних рекомендацій немає.
Епінефрин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при гіпертрофічній обструктивній кардіоміопатії, тяжкому аортальному стенозі, тахіаритмії; з обережністю застосовувати хворим зі шлуночковою аритмією, ІХС, фібриляцією передсердь, АГ, легеневою гіпертензією, при ІМ (у випадку виникнення необхідності застосування препарату при ІМ слід пам’ятати, що адреналін може підсилювати ішемію за рахунок підвищення потреби міокарда у кисні), у пацієнтів з оклюзійними захворюваннями судин (артеріальна емболія, атеросклероз, хвороба Бюргера, діабетичний ендартериїт, хвороба Рейно), з церебральним атеросклерозом. | Спеціальних рекомендацій немає.
Епірубіцин | До початку терапії і у ході лікування слід оцінювати загальні рівні білірубіну і АСТ у сироватці крові. У пацієнтів з підвищеним їх рівнем може спостерігатися зменшення кліренсу препарату зі збільшенням загальної токсичності. Для таких пацієнтів рекомендують зменшення дози. Пацієнтам із тяжкими порушеннями функції печінки не слід застосовувати епірубіцин. | Слід регулярно перевіряти рівні креатиніну сироватки крові до початку і під час лікування. Пацієнтам з рівнем креатиніну сироватки крові > 5 мг/дл необхідна корекція дози. | Протипоказаний пацієнтам з кардіоміопатіями, нещодавно перенесеним ІМ, тяжкою аритмією, нестабільною стенокардією. Ретельний контроль функції серця протягом усього курсу лікування. Враховуючи можливий ризик розвитку кардіоміопатії, перевищувати кумулятивну дозу епірубіцину 900 мг/м2 слід з особливою обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає
Еплеренон | У пацієнтів із легкими та помірними порушеннями ф-цій печінки потрібен контроль рівнів електролітів. Застосування еплеренону для лікування пацієнтів із тяжкими порушеннями ф-цій печінки (класом С за Чайлд-П’ю) не досліджувалося і тому протипоказане. | Контроль рівня калію в сироватці. З обережністю при мікроальбумінурії, креатиніні в сироватці > 2,5 мг/дЛ, кліренсі креатиніну < 50 мл/хв. Протипоказаний пацієнтам із тяжкими ураженнями нирок (кліренс креатиніну < 30 мл/хв). | Контроль рівня електролітів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Епоетин альфа | З обережністю застосовувати пацієнтам з хр.печінковою недостатністю. | Пацієнтам з хр. нирковою недостатністю регулярно вимірювати рівень Hb до досягнення стабільного рівня та періодично після цього. | З обережністю застосовувати пацієнтам з нелікованою, погано лікованою або важко контрольованою гіпертензією, постійно контролювати АТ до початку та під час лікування. Пацієнтам з глибокими венозними тромбозами в анамнезі рішення про початок терапії приймають з урахуванням очікуваних позитивних ефектів і ризиків. | Пацієнтам з емболією легень в анамнезі рішення про початок терапії приймають з урахуванням очікуваних позитивних ефектів і ризиків.
Епоетин бета | З обережністю при хр. печінковій недостатності. | Рішення про застосування хворим з нефросклерозом, які не отримують діаліз, приймати індивідуально, через можливість пришвидшення прогресування НН. Регулярно контролювати АТ (особливо на початку лікування) між сеансами ГД у пацієнтів з анемією ниркового генезу. У пацієнтів з хр. НН під час лікування проводити регулярний моніторинг тромбоцитів протягом перших 8 тижн. лікування; підтримуюча концентрація Hb не має перевищувати - 120 г/л (7,5 ммоль/л). Рекомендується рання ревізія шунта і своєчасна профілактика тромбозів (прийом ацетилсаліцилової к-ти) у пацієнтів з хр. НН. | Протипоказаний при неконтрольованій АГ; ІМ або інсульті протягом попереднього міс., нестабільній стенокардії, підвищеному ризику тромбозу глибоких вен (при венозній тромбоемболії в анамнезі). Регулярно контролювати АТ (особливо на початку лікування). У пацієнтів з хр. захворюваннями нирок навіть при нормальному або низькому АТ може виникати гіпертонічний криз з явищами енцефалопатії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Епросартан | Досвід застосування у пацієнтів з печінковою недостатністю обмежений. | Для хворих із помірною або тяжкою нирковою недостатністю (кліренс креатиніну < 60 мл/хв) добова доза не має перевищувати 600 мг. Корекція дози для пацієнтів з нирковою недостатністю від легкого до помірного ст. (кліренс креатиніну ≥ 30 мл/хв) не потрібна. | Під час терапії інгібіторами АПФ у хворих, ф-ція нирок яких залежить від активності системи ренін-ангіотензин-альдостерон (хворі з тяжкою СН (клас IV за класифікацією NYHA), двостороннім стенозом ниркової артерії або стенозом ниркової артерії єдиної нирки), розвивається олігурія і/або прогресуюча азотемія і рідше - г. ниркова недостатність. Дані прояви найвірогідніші у пацієнтів, які проходять одночасний курс лікування діуретиком. Оскільки достатній терапевтичний досвід щодо застосування хворим із тяжкою СН і стенозом ниркової артерії відсутній, не можна виключити, що він також може викликати у них порушення ф-ції нирок внаслідок блокування системи ренін-ангіотензин-альдостерон. Застосовувати з обережністю у пацієнтів зі стенозом аортального та мітрального клапану або гіпертрофічною кардіоміопатією. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ептаког альфа | З обережністю застосовувати пацієнтам із захворюваннями печінки. | Спеціальних рекомендацій немає. | З огляду на ризик тромбоемболічних ускладнень з обережністю застосовувати пацієнтам з ІХС в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ептифібатид | Досвід застосування хворим з ПН дуже обмежений. Застосовувати з обережністю хворим з ПН, у яких може бути порушення коагуляції. | Хворим із помірною НН (КлКр ≥ 30-< 50 мл/хв) ептифібатид можна застосовувати болюсно у дозі 180 мкг/кг маси тіла, потім в/в у дозі 1 мкг/кг/хв протягом лікування. Застосування препарату для лікування хворих із тяжкою НН протипоказане. | Не рекомендується застосовувати хворим, яким за клінічними показаннями необхідно вводити тромболітичні засоби (наприклад, при г. трансмуральному ІМ з новим патологічним зубцем Q, підвищенням сегменту ST чи блокадою лівої ніжки пучка Гіса на ЕКГ). Протипоказаний при вираженій АГ (систолічний тиск >200 мм рт. ст. або діастолічний тиск >110 мм рт. ст.) на тлі антигіпертензивної терапії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ергокальциферол | Протипоказаний при г. та хр.захворюваннях печінки . | Протипоказаний при г. та хр.захворюваннях нирок, СКХ. | Протипоказаний при органічних захворюваннях серця та судин у стадії декомпенсації. При гіпервітамінозі, викликаному ергокальциферолом, можливе підсилення дії серцевих глікозидів та підвищення ризику виникнення аритмії, зумовлені розвитком гіперкальціємії. | Протипоказаний при активній формі туберкульозу легенів.
Ердостеїн | протипоказаний при при розладах з боку печінки. | протипоказаний при нирковій недостатності (КлКр < 25 мл/хв). | Спеціальних рекомендацій немає. | Одночасне застосування протикашльових засобів може спричинити накопичення секрету в бронхіальному дереві, підвищуючи ризик розвитку суперінфекції або бронхоспазму.
Еритроміцин | При тяжкій недостатності протипоказаний. З обережністю призначати пацієнтам із порушенням ф-ції, з жовтяницею в анамнезі або пацієнтам, які лікуються потенційно гепатотоксичними ЛЗ. Під час тривалого лікування або при прийомі великих доз контролювати ф-цію печінки. | У пацієнтів з нирковою недостатністю підвищується ризик розвитку ототоксичного ефекту. | Ч/з ризик розвитку таких побічних р-цій як подовження інтервалу QT на ЕКГ, розвиток шлуночкових аритмій, у тому числі шлуночкової тахікардії та аритмії типу «torsade de pointes» з обережністю призначати пацієнтам з аритміями в анамнезі. | Проводити контроль за пацієнтами з БА, які приймають теофілін та еритроміцин, оцінювати рівень теофіліну в крові, для уникнення інтоксикації.
Ерлотиніб | Не рекомендується пацієнтам з тяжким порушенням функції печінки. | Не рекомендується пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Випадки явищ інтерстиціального захворювання легень (ІЗЛ-подібні явища), включаючи ІЗЛ із летальним наслідком, нечасто спостерігалося у хворих з недрібноклітинним раком легень або іншими поширеними солідними пухлинами, які отримували препарат.
Ертапенем | Корекція дози не потрібна. | Можна застосовувати для лікування інфекцій у дорослих пацієнтів з НН легкого чи помірного ступеня. Пацієнтам із КлКр > 30 мл/хв./1,73 м2 корекція дози не потрібна. Немає достатніх даних про безпеку та ефективність ертапенему для пацієнтів з тяжкою НН та хворим, що перебувають на ГД, тому ертапенем не застосовувати цим пацієнтам. Немає даних щодо дітей з НН. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Есмолол | Спеціальних рекомендацій немає. | Сприяє розвитку гіперкаліємічного ниркового канальцевого ацидозу; з обережністю застосовувати пацієнтам з існуючим метаболічним ацидозом. Обережно при введенні шляхом інфузії пацієнтам з нирковою недостатністю, кислотний метаболіт виводиться з організму незміненим нирками. Підвищує рівні сироваткового калію, особливо у пацієнтів порушеннями ф-ції нирок та хворих, що перебувають на ГД. | Протипоказаний при тяжкій синусовій брадикардії (ЧСС < 50 уд/хв), с-мі дисфункції синусового вузла, порушенні AV- і синоаурикулярної провідності, AV-блокаді 2 або 3 ст.; кардіогенному шоці, тяжкій гіпотензії, декомпенсованій СН; легеневій гіпертензії. З обережністю пацієнтам з низьким рівнем ЧСС до лікування і тільки тоді, коли очікувана потенційна користь переважає ризик. З обережністю при застосуванні пацієнтам з порушеннями ф-ції серця. При перших симптомах загрози СН відмінити. Обережно для лікування АГ після індукованої гіпотермії. Не призначати пацієнтам зі стенокардією Принцметала. | Протипоказаний при г. БА. Не призначати пацієнтам з бронхоспастичною хворобою. За необхідності ретельно титрувати до визначення найменшої ефективної дози, у разі бронхоспазму інфузію негайно припинити і ввести β2-агоніст. З обережністю пацієнтам з хрипами або БА в анамнезі.
Естрадіол | Протипоказаний при пухлинах, тяжких захворюваннях, з печінковою недостатністю тяжкого ступеня, г.захворюваннях печінки або наявність таких захворювань в анамнезі. При погіршенні показників функції печінки застосування препарату припинити. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при венозних тромбоемболічних подіях (тромбоз глибоких вен, тромбоемболія легеневої артерії), що спостерігаються нині або виникали у минулому; артеріальних тромбоемболічних подіях (стенокардія, ІМ), що спостерігаються нині або виникали у минулому; схильністі до розвитку тромбозів; високому ризику розвитку венозного або артеріального тромбозу. | З обережністю при БА.
Естріол | Протипоказаний при захворюваннях печінки в активній формі або захворюваннях печінки в анамнезі, після якого показники функції печінки не повернулися до нормальних величин. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при венозній тромбоемболії (ВТЕ) (тромбоз глибоких вен, емболія легенів)), встановлених тромбоемболічних порушеннях, активному або нещодавно перенесеному тромбоемболічному захворюванні артерій (стенокардія, ІМ). | Додаткове спостереження при БА, може рецидивувати або загострюватися.
Есциталопрам | Починати лікування з 5 мг/добу протягом перших 2-х тижнів лікування, при необхідності доза може бути збільшена до 10 мг/добу. | У разі наявності ниркової недостатності легкого та помірного ступеня обмежень немає. З обережністю застосовувати пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю (кліренс креатиніну <30 мл/хв). | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Етамбутол | Застосування етамбутолу вимагає проведення постійного моніторингу показників функціонального стану печінки. | Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатністі. ЛЗ призначати залежно від показника кліренсу: більше 100 мл/хв - 20 мг/кг/добу, 70-100 мл/хв - 15 мг/кг/добу, менше 70 мл/хв - 10 мг/кг/добу, під час гемодіалізу - 5 мг/кг/добу, у день діалізу - 7 мг/кг/добу. Для пацієнтів з порушеннями функції нирок офтальмологічний контроль необхідно проводити щоденно. | Спеціальних рекомендацій немає. | На початку лікування можливе посилення кашлю, підвищення кількості мокротиння.
Етамзилат | Пацієнтам із ПН застосовувати з обережністю. | Пацієнтам із НН застосовувати з обережністю; знизити дозу у випадку НН. | З огляду на ризик падіння АТ під час парентерального введення препарату його з обережністю застосовувати пацієнтам з нестабільним АТ або гіпотензією. | Спеціальних рекомендацій немає.
Етанол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Етацизин | Протипоказаний. | Протипоказаний. | Протипоказаний при AV блокаді ІІ - ІІІ ст., кардіогенному шоці, вираженій АГ, тяжкій СН. З обережністю при порушеннях серцевого ритму, СССВ, порушеннях провідності по волокнам Пуркіньє, ІМ, ускладнених порушеннях серцевого ритму. | Спеціальних рекомендацій немає
Етіонамід | Протипоказаний при тяжкій недостатності. Контроль функції печінки. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Етодолак | протипоказано при тяжкій печінковій недостатності; дозозалежне зниження утворення простагландинів, сприяє розвитку декомпенсації , до пацієнтів із високим ризиком розвитку цих р-цій відносяться пацієнти з порушенням ф-ції печінки. | протипоказано при тяжкій НН; при прогресуючій НН не рекомендується застосовувати; при порушенні ф-ції нирок може відмічатися дозозалежне зниження утворення простагландинів і сприяти розвитку декомпенсації нирок. | протипоказано при тяжкій СН, для лікування болю при аортокоронарному шунтуванні; застосування для лікування болю у перші 10-14 днів при аортокоронарному шунтуванні підвищує ризик ІМ; може призводити до підвищення АТ чи погіршення стану при АГ, що сприятиме появі побічних р-цій з боку ССС; з обережністю застосовувати пацієнтам із СН | З обережністю пацієнтам з БА, ринітом в анамнезі; НПЗЗ можуть спричинити бронхоспазм.
Етоній | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Етопозид | З обережністю при недостатності; протипоказаний при тяжких порушеннях. Регулярно проводити діагностику функцій. | Призначати нижчі дози і ретельно контролювати головні гематологічні показники та показники функції нирок; протипоказаний при тяжких порушеннях. | З обережністю призначати пацієнтам із серцевими аритміями, ІМ в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає.
Еторикоксиб | Протипоказано ·при тяжких порушеннях функції печінки (альбумін сироватки крові <25 г/л або ≥10 балів за шкалою Чайлда‒П’ю). У пацієнтів з легкою формою порушення ф-ції печінки (5-6 балів за шкалою Чайлд-П’ю) не перевищувати дозу 60 мг 1 р/добу. У пацієнтів з порушенням ф-ції печінки помірної тяжкості (7-9 балів за шкалою Чайлд-П’ю) дозу варто знизити так, щоб вона не перевищувала 30 мг 1 р/добу. Спостерігати за станом всіх пацієнтів із симптомами порушення функції печінки, а також пацієнтів з патологічними показниками функції печінки. | Немає необхідності у корекції дозування для пацієнтів з КлКр≥30 мл/хв.Застосування еторикоксибу пацієнтам із КлКр<30 мл/хв протипоказано. При станах, що супроводжуються погіршенням ниркової перфузії, застосування еторикоксибу може призводити до послаблення утворення простагландинів і, як наслідок, ниркового кровотоку, тим самим погіршуючи функцію нирок. | Пацієнтам з вираженими факторами ризику розвитку CC ускладнень (такими як гіпертензія, гіперліпідемія, ЦД, куріння) призначати еторикоксиб після ретельної оцінки ризику розвитку ускладнення | протипоказаний пацієнтам, у яких виникав бронхоспазм, БА, г. риніт, назальні поліпи, ангіоневротичний набряк, кропив’янка або інші АР після застосування ацетилсаліцилової к-ти або НПЗЗ, включаючи інгібітори ЦОГ-2.
Ефавіренз | Протипоказаний при тяжкій недостатності (стадія C за шкалою Чайлд-П'ю). Моніторинг печінкових ензимів при гепатиті В, С, при підвищенні рівнів сироваткових трансаміназ більш як у 5 разів - припинити лікування. Пацієнти із захворюваннями печінки легкого і середнього ступеня тяжкості можуть одержувати стандартну рекомендовану дозу ефавірензу. З обережностю призначати ефавіренз пацієнтам із захворюваннями печінки легкого і середнього ступеня тяжкості. | Рекомендується проводити ретельну оцінку безпеки. | Протипоказаний пацієнтам з випадками раптового летального випадку у родині, вродженою тривалістю інтервалу QT або будь-який іншим клінічним станом, який, може подовжувати інтервал QT; історією симптоматичних серцевих аритмій, клінічно значущою брадикардією, застійна СН, що супроводжується зменшенням викиду лівого шлуночка. Подовження QT спостерігалося при застосуванні ефавірензу. | Спеціальних рекомендацій немає.
Залеплон | Протипоказаний при тяжкій недостатності. Пацієнтам з легкими та помірними порушеннями - добова доза не вище 5 мг. | Протипоказаний пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю. Пацієнтам з легкими та помірними порушеннями - не вище добова доза 5 мг. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при тяжкій ДН та с-мі нічного апное. Призначення хворим із хр. легеневою недостатністю вимагає особливої обережності.
Заліза гідроксид з полімальтозою | Препарати заліза з обережністю застосовують хворим з хр. захворюваннями печінки. Пацієнтам з дисфункцією печінки препарати заліза для парентерального введення застосовують після ретельної оцінки співвідношення користь/ризик; уникати парентерального введення заліза пацієнтам з порушеною ф-цією печінки, коли перенасичення залізом є провокуючим фактором, зокрема пізньої порфірії шкіри, необхідно ретельно контролювати рівень заліза для уникнення перенасичення залізом. | Препарати заліза з обережністю застосовують хворим з хр.захворюваннями нирок. Разову максимальну добову дозу 200 мг заліза не можна перевищувати при струминному введенні для пацієнтів із хронічною хворобою нирок, залежною від ГД. | Побічні ефекти, що виникають у пацієнтів із СС захворюваннями можуть погіршити перебіг основного захворювання | Хворі на БА належать до групи високого ризику розвитку алергічних та анафілактичних р-цій. Залізо для парентерального введення застосовують з обережністю пацієнтам із БА.
Заліза сахарат | З обережністю, особливу обережність при застосуванні препарату пацієнтам із ПН, декомпенсованим цирозом печінки, епідемічним гепатитом. | з обережністю застосовувати при хр.захворюваннях нирок; у пацієнтів із хронічною інфекцією проводити оцінку співвідношення користь/ризик. | Зниження АТ спостерігається при застосуванні препаратів заліза для в/в введення. Тому з обережністю застосовувати препарат, строго дотримуватися рекомендацій щодо швидкості введення препарату, щоб не допустити розвитку артеріальної гіпотензії. | Спеціальних застережень немає.
Заліза сульфат | Застосовувати з обережністю. | Застосовувати з обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Заліза фумарат | З обережністю хворим на гепатит. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Занамівір | Немає необхідності зміни дози. | Немає необхідності зміни дози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Перед застосуванням ЛЗ пацієнтам з тяжкою БА необхідно ретельно оцінити співвідношення користь/ризик, препарат не повинен призначатися без ретельного медичного нагляду та наявності відповідного обладнання, що може бути необхідним для лікування бронхообструкції.
Зидовудин | Кліренс зидовудину у пацієнтів з легким ступенем печінкової недостатності без цирозу (5-6 за шкалою Чайльд - П’ю) є подібним до такого, що спостерігається у здорових добровольців, тому змінювати дозу зидовудину не потрібно. Для пацієнтів з печінковою недостатністю від помірного до тяжкого ступеня (7-5 за шкалою Чайльд-П’ю) специфічних дозових рекомендацій зробити не можна через широку різноманітність експозиції зидовудину, що спостерігається, тому застосовувати зидовудин цій групі хворих не рекомендується. | Для хворих із тяжкою нирковою недостатністю рекомендована доза - 1 мг/кг в/в 3-4 рази на добу (еквівалентно p/os добовій дозі для цієї категорії пацієнтів, 300-400 мг). Наступна корекція дози може знадобитись на підставі гематологічних показників або клінічної відповіді на лікування. ГД та перитонеальний діаліз суттєво не впливають на виведення зидовудину, але збільшують виведення глюкуроніду зидовудину. Для хворих з термінальною стадією ниркової недостатності, які перебувають на ГД або перитонеальному діалізі, рекомендована доза - 100 мг кожні 6 або 8 год. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Зипразидон | Хворим з недостатньою функцією печінки легкого та середнього ступеня призначати нижчі дози; пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю застосовувати з обережністю. | У пацієнтів з порушеною функцією нирок корекція дози не потрібна. | Перед початком лікування пацієнтів із СС захворюваннями в стабільному стані провести ЕКГ-контроль. З обережністю пацієнтам із відомими СС захворюваннями (наявність в анамнезі ІМ, ІХС, СН або порушення провідності), цереброваскулярним захворюванням або патологічними станами, що сприяють розвитку артеріальної гіпотензії (зневоднення, гіповолемія та лікування антигіпертензивними ЛЗ). Протипоказаний при подовженнях інтервалу Q-T, с-мі вродженого подовження інтервалу QT; нещодавно перенесеному г. ІМ; декомпенсованій СН; аритмії, при застосуванні антиаритмічних ЛЗ класів IA та III; одночасному застосуванні ЛЗ, що подовжують інтервал QT (антиаритмічні ЛЗ класів IA та III, триоксид миш’яку, галофантрин, левометадилу ацетат, мезоридазин, тіоридазин, пімозид, спарфлоксацин, гатифлоксацин, моксифлоксацин, доласетрону мезилат, мефлохін, сертиндол або цизаприд). | Пацієнтам з ризиком виникнення аспіраційної пневмонії застосовувати з обережністю.
Золмітриптан | табл.: легкі і помірні порушення - коригування дози не потрібне; тяжкі - добова доза не повинна перевищувати 5 мг. Спрей: легкі порушення функції печінки - коригування дози не потрібне; помірні та тяжкі порушення функції печінки - застосовувати не рекомендовано. | табл.: при кліренсі креатиніну >15 мл/хв дозу коригувати не потрібно; при кліренсі <15 мл/хв протипоказаний; спрей: спеціальні рекомендації відсутні. | протипоказаний при тяжкій або помірній АГ, а також легкому неконтрольованому підвищенні АТ; ІХС, в тому числі ІМ в анамнезі; ангіоспастичній стенокардії (стенокардія Принцметала); захворюваннях периферичних судин; симптомах чи ознаках, що відповідають ІХС; цереброваскулярних порушеннях та транзиторних ішемічних атаках в анамнезі (для табл.); ішемічному інсульті або транзиторній ішемічній атаці та нападі мігрені, що супроводжувалися геміплегією і базилярними порушеннями в анамнезі (для спрею); с-мі WPW чи аритміях, пов’язаних з іншими додатковими серцевими провідними шляхами. При факторах, що сприяють ризику розвитку ІХС (куріння, підвищений АТ, гіперліпідемія, ЦД, спадковість) призначати лише після обстеження СС системи пацієнта. При появі болю в грудях чи симптомів, характерних для ІХС, застосування ЛЗ слід припинити до проведення відповідного медичного обстеження. | спеціальних рекомендацій немає.
Зопіклон | Рекомендована доза - 3,75 мг/добу. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою г. або хр. печінковою недостатністю. | Розпочинати з дози 3,75 мг/добу. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при тяжкій ДН та с-мі апное уві сні. Пацієнтам з хр. легеневою недостатністю: − 3,75 мг/добу.
Зуклопентиксол | З обережністю пацієнтам з прогресуючими захворюваннями печінки. Рекомендоване добирання дози та визначення рівня ЛЗ у сироватці крові. Пацієнтам із порушенням функцій призначати половину від звичайної дози. | Корекція дози не потрібна, призначати у звичайних дозах. | З обережністю застосовувати пацієнтам з підозрою на гіпокаліємію, гіпомагніємію або з генетичною схильністю до таких станів, з СС захворюваннями в анамнезі: подовженим інтервалом QT, значною брадикардією (<50 уд/хв.), нещодавнім ІМ, некомпенсованою СН або серцевою аритмією. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ібупрофен | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжких порушеннях функцій. Довготривалий прийом може призвести до дозозалежного зниження синтезу простагландинів і провокувати розвиток ниркової недостатності. | Протипоказано пацієнтам з тяжкою СН (клас IV за класифікацією NYHA). З обережністю хворим з АГ та/або СН в анамнезі, які супроводжувалися затримкою рідини та набряками. Оцінювати клінічну картину перед початком довготривалого лікування пацієнтів з факторами ризику СС ускладнень (наприклад, АГ, гіперліпідемія, ЦД, паління). | Протипоказаний при БА. Бронхоспазм може виникнути у пацієнтів, які страждають на БА або алергічні захворювання чи мають ці захворювання в анамнезі.
Івабрадин | При печінковій недостатності легкого ступеня тяжкості не потребна корекція дози. З обережністю при помірній печінковій недостатності. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю у зв’язку з відсутністю досліджень за участю цієї групи хворих, а також ч/з можливість значного збільшення концентрації в крові. | Пацієнти, у яких кліренс креатиніну > 15 мл/хв., не потребують корекції дози; з обережністю при кліренсі креатиніну <15 мл/хв. | Не призначають для профілактики та лікування аритмій. У пацієнтів, які приймають івабрадин, підвищується ризик розвитку фібриляції передсердь. Пацієнти із хр. СН, порушеннями внутрішньошлуночкової провідності (блокада лівої ніжки пучка Гіса, блокада правої ніжки пучка Гіса) та шлуночковою десинхронізацією повинні знаходитися під ретельним наглядом. Застосовувати разом із блокаторами кальцієвих каналів, які зменшують ЧСС, такими як верапаміл або дилтіазем, протипоказано. Лікування при СН можливе тільки за умови, якщо СН є стабільною. Хворим на хр. СН IV ФК (за класифікацією NYHA) застосовувати з обережністю. Пацієнтам, які мають пролонгований інтервал QT вродженого ґенезу або приймають препарати, що подовжують інтервал QT уникати застосування івабрадину. У разі виникнення будь-якого непередбачуваного порушення зорової ф-ції лікування необхідно припинити; з обережністю призначати пацієнтам з пігментним ретинітом | Спеціальних рекомендацій немає.
Ідарубіцин | Оскільки на підставі обмежених даних неможливо визначити специфічні рекомендації щодо дозування препарату пацієнтам із порушенням функції печінки і/або нирок, слід розглянути можливість зменшення дози пацієнтам з рівнями білірубіну і/або креатиніну в сироватці крові вище 2,0 мг %. Не призначати пацієнтам з тяжкою недостатністю. | Не призначати пацієнтам з тяжкою недостатністю. | Протипоказано при тяжкій кардіоміопатії; нещодавно перенесеному інфаркті міокарда; тяжкій аритмії. Перед початком лікування слід провести оцінку функцій серця та контролювати їх протягом курсу лікування. Існує ризик розвитку ранньої кардіотоксичності та відстроченої (через місяці або роки після закінчення лікування) | Спеціальних рекомендацій немає.
Ізодибут | Протипоказаний при печінковій недостатності. | Протипоказаний при нирковій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ізоніазид | Протипоказаний при гепатиті, цирозі, г. печінковій недостатності. | Протипоказаний при г.та хр. нирковій недостатності. | З обережністю при тяжкій легенево-серцевій недостатності, вираженому атеросклерозі, ІХС, АГ. | Протипоказаний при БА.
Ізосорбіду динітрат | З особливою обережністю та під наглядом лікаря. | З особливою обережністю та під наглядом лікаря. | З особливою обережністю та під наглядом лікаря. | Пацієнтам з гіпоксемією та дисбалансом вентиляції/перфузії ч/з захворювання легенів або ішемічну СН треба вживати запобіжних заходів.
Ізосорбіду мононітрат | З обережністю тяжких порушеннях функції печінки. | З обережністю тяжких порушеннях функції нирок. | З обережністю застосовувати при гіпертрофічній обструктивній кардіоміопатії, констриктивному перикардиті, тампонаді серця, низькому тиску наповнення серця, аортальному або мітральному стенозі.Не застосовувати для лікування ІМ у гострому періоді, для усунення нападів стенокардії. | При токсичному набряку легенів - протипоказаний.
Ізотретиноїн | Контроль функції та печінкових ферментів до лікування, через 1 місяць після його початку, а потім - кожні 3 місяці або за показаннями. Протипоказано при печінковій недостатності. | При тяжкій недостатності лікування розпочинати з меншої дози (10 мг/добу), далі - збільшувати до 1 мг/кг/добу або до максимальної переносимої дози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ікодекстрин + Натрію хлорид + Кальцію хлорид + Магнію хлорид + Натрію лактат | без обмежень | без обмежень | без обмежень | без обмежень
Ілопрост | Зменшити дозу при цирозі. | Зменшити дозу при недостатності, що вимагає діалізу. Р-н для інгаляцій: немає потреби у корекції дози для пацієнтів із кліренсом креатиніну > 30 мл/хв (що визначається за сироватковим рівнем креатиніну за формулою Cockroft-Gault). | З обережністю при артеріальній гіпотензії. Моніторинг при тяжких захворюваннях серця. Для хворих зі зниженим системним тиском, постуральною гіпотензією або для тих, які отримують терапію препаратами, що можуть знижувати артеріальний тиск (АТ), необхідно вжити заходів проти подальшого зниження АТ. Ілопрост може провокувати стенокардію, особливо у пацієнтів з ІХС. Р-н д/інгал. не рекомендується пацієнтам з нестабільною легеневою гіпертензією, з прогресуючою недостатністю правих відділів серця. | Пацієнти з супутніми інфекційними захворюванням легень у г. стадії, з ХОЗЛ та тяжкою астмою повинні знаходитись під ретельним моніторингом лікаря. Інгаляція препаратом може підвищувати ризик розвитку бронхоспазму, особливо у пацієнтів з гіперреактивністю бронхів.
Іматиніб | Призначати в мінімальній рекомендованій добовій дозі 400 мг. При непереносимості дозу зменшити. | Призначати в мінімальній рекомендованій початковій дозі 400 мг 1 р/добу, з обережністю. Дозу зменшити при непереносимості або підвищити при недостатній ефективності. | Слід ретельно спостерігати за пацієнтами з хворобами серця, факторами ризику серцевої недостатності в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає.
Іміпрамін | З обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції печінки; перед початком і регулярно протягом курсу лікування рекомендується контролювати функцію печінки. Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. | З обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції нирок. Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності. | З обережністю застосовувати пацієнтам з ІХС; перед початком і регулярно протягом курсу лікування рекомендується контролювати АТ та ЕКГ. Протипоказаний при нещодавно перенесеному ІМ, порушенню провідності, аритмії серця. | Спеціальних рекомендацій немає.
Імуноглобулін антилімфоцитарний (кінський) | Можливе відхилення від норми показників функції печінки (рівнів ACT, АЛТ, ЛФ). | Можливе відхилення від норми показників функції нирок (креатинін сироватки). | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Імуноглобулін антитимоцитарний (кролячий) | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Імуноглобулін людини антирезус Rho (D) | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Винятково спричиняє зниження АТ з анафілактичною реакцією, навіть у пацієнтів, які раніше були толерантними при попередньому лікуванні lg людини. | Спеціальних рекомендацій немає.
Імуноглобулін людини нормальний для внутрішньовенного введення | Спеціальних рекомендацій немає. | Показники функції нирок, включаючи рівень азоту сечовини крові/креатиніну сироватки крові, оцінювати до першого та після цього через певні проміжки часу. У пацієнтів, у яких внаслідок прийому розвивалась ГНН ідентифіковані фактори ризику (попередньо існуюча ниркова недостатність, ЦД, гіповолемія, надмірна маса тіла, супутня терапія нефротоксичними ЛЗ або вік понад 65 років). У разі розвитку ГНН розглянути можливість припинення введення Ig. Повідомлення про ниркову дисфункцію та ГНН пов’язані з використанням багатьох ліцензованих Ig, що містять різні допоміжні речовини (сахароза, глюкоза, мальтоза). Для пацієнтів із таким ризиком розглянути застосування Ig, що не містять таких допоміжних речовин. Пацієнтам із ризиком ГНН призначати з мінімальною швидкістю введення та в найменшій (ефективній) дозі, здійснювати періодичний моніторинг функції нирок та діурезу. Для пацієнтів з ЦД та ризиком ниркової недостатності, а також для хворих на системну червону вовчанку з задіяними нирками протягом 3 днів після введення вимірювати рівень креатиніну. | Призначати з обережністю. Рідко може викликати зниження АТ з анафілактичною реакцією. Внаслідок лікування може виникнути тромбоз, факторами ризику були: ожиріння, атеросклероз в анамнезі, порушення серцевого викиду, АГ, ЦД з наявністю в анамнезі захворювання судин і випадків тромбозу, пацієнти з набутою або спадковою тромбофілією, пацієнти з тяжкою гіповолемією, пацієнти із захворюваннями, які підвищують в'язкість крові, літній вік, тривала іммобілізація, стани гіперкоагуляції, венозний або артеріальний тромбоз в анамнезі, застосування естрогенів, використання постійних центральних катетерів у судинах, підвищена в’язкість крові та ризик СС захворювань. Здійснити загальну оцінку в’язкості крові у пацієнтів з ризиком підвищеної в’язкості, включаючи пов’язану з кріоглобулінами, хіломікронемією голодування/помітно високим рівнем тригліцеролів (тригліцеридів) або моноклональною гамопатією. Для пацієнтів з ризиком виникнення тромбозу практикується введення у мінімальних дозах та з мінімальною швидкістю інфузії. У пацієнтів з ризиком виникнення підвищеної в’язкості здійснювати контроль симптомів тромбозу та оцінку в’язкості крові. | Можливий некардіогенний набряк легень (с-м г. посттрансфузійного ушкодження легень), який характеризується тяжким ускладненням дихання, набряком легень, гіпоксемією, нормальною функцією лівого шлуночка та гарячкою, що виникає протягом 1-6 год. після трансфузії. Таким пацієнтам застосовувати кисневу терапію з належною додатковою вентиляцією легень. Пацієнтів контролювати щодо побічних реакцій з боку дихальної системи. За підозри наявності с-му г. посттрансфузійного ушкодження легень провести відповідні аналізи на наявність антинейтрофільних а/т як у ЛЗ, так і в сироватці крові пацієнта.
Імуноглобулін людини нормальний для підшкірного введення | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Може викликати падіння АТ з анафілактичною реакцією навіть у пацієнтів, які пройшли попереднє лікування Lg людини нормальним. Ускладнень можна уникнути, забезпечивши повільне введення. | Спеціальних рекомендацій немає.
Індакатерол | Для пацієнтів з порушеннями ф-ції печінки легкого або помірного ступеня корекція дози не потрібна. | Корекція дози не потрібна. | Обережно пацієнтам із СС захворюваннями, особливо коронарною недостатністю, г. ІМ, серцевою аритмією і АГ, з обережністю застосовувати пацієнтам зі встановленим або підозрюваним подовженням інтервалу QT або які отримують ЛЗ, що впливають на інтервал QT. | Не застосовувати при БА ч/з відсутність даних щодо наслідків довгострокового застосування при цьому захворюванні; може призвести до виникнення парадоксального бронхоспазму, що може бути небезпечним для життя.
Індапамід | Протипоказаний при недостатності. | Протипоказаний при недостатності; найбільш ефективні, якщо ф-ція нирок не порушена або якщо порушення є незначними (креатинін плазми крові < 25 мг/л, тобто 220 ммоль/л у дорослих). У пацієнтів літнього віку рівень креатиніну у плазмі крові повинен відповідати віку, масі тіла та статі. Гіповолемія, пов’язана із втратою води та натрію внаслідок застосування діуретиків, на початку лікування спричиняє зниження гломерулярної фільтрації; це може призвести до підвищення рівня сечовини та креатиніну у крові; така транзиторна функціональна ниркова недостатність не має наслідків в осіб із нормальною ф-цією нирок, але може погіршити існуючу ниркову недостатність. | Контроль калію плазми при захворюваннях вінцевих артерій, СН; при застійній СН застосування інгібітору АПФ слід розпочинати з мінімальної дози та, можливо, після зниження дози попередньо призначеного діуретика, що виводить калій. | Спеціальних рекомендацій немає
Індометацин | Немає спеціальних рекомендацій; табл./супоз. - протипоказано при тяжкій печінковій недостатності, обережно пацієнтам з порушеннями ф-ції печінки | Немає спеціальних рекомендацій; табл./супоз. - протипоказано при тяжкій НН, обережно пацієнтам з порушеннями ф-ції нирок | Немає спеціальних рекомендацій; табл./супоз. - протипоказано при тяжкій СН, обережно пацієнтам з порушеннями ф-ції серця; пацієнтів з неконтрольованою АГ, встановленою ІХС, захворюванням периферичних артерій та/або судинно-мозковим захворюванням, з факторами ризику серцево-судинних подій лікувати індометацином лише після ретельної оцінки співвідношення користь/ризик. | Немає спеціальних рекомендацій
Інозин пранобекс | При застосуванні більше 3 міс. щомісяця перевіряти лабораторні показники функції печінки (трансамінази, креатинін). | З обережністю застосовувати пацієнтам із сечокам'яною хворобою, зі зниженою функцією нирок. При застосуванні більше 3 міс. щомісяця перевіряти лабораторні показники функції нирок, рівень сечової кислоти у сироватці крові. Протипоказаний при подагрі, гіперурикемії. При тривалому застосуванні ризик розвитку нефролітіазу. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інсулін аспарт | Порушення ф-ції печінки можуть зменшити потребу хворого в інсуліні. | Порушення ф-ції нирок можуть зменшити потребу хворого в інсуліні. | При застосуванні тіазолідиндіонів у комбінації з інсуліном можливі випадки розвитку застійної СН, особливо у хворих з факторами ризику розвитку застійної СН, що варто враховувати при призначенні лікування комбінацією тіазолідиндіонів з інсуліном. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інсулін гларгін | У пацієнтів з печінковою недостатністю потреба в інсуліні може зменшуватися ч/з зниження здатності до глюконеогенезу та уповільнення метаболізму інсуліну. | У пацієнтів з нирковою недостатністю потреба в інсуліні може бути зменшена ч/з послаблення метаболізму інсуліну. | Про випадки серцевої недостатності повідомлялося при застосуванні піоглітазону у поєднанні з інсуліном, особливо у пацієнтів, які перебували під ризиком розвиткуСН; з обережністю і контролювати рівень глюкози у крові пацієнтам, у яких напади гіпоглікемії можуть бути особливо небезпечними з клінічної точки зору (пацієнтам з вираженим стенозом коронарних артерій та кровоносних судин, що постачають кров`ю головний мозок). | Спеціальних рекомендацій немає.
Інсулін глюлізин | Фармакокінетичні властивості інсуліну глюлізину не досліджувались у пацієнтів зі зниженою функцією печінки. У пацієнтів з порушенням функції печінки потреба в інсуліні може бути меншою через зниження глюконеогенезу та здатності інсуліну метаболізуватися | При порушенні функції нирок потреба в інсуліні може знижуватись, однак здатність інсуліну глюлізину швидко діяти зберігається. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інсулін детемір | Порушення функції печінки можуть знижувати потребу хворого в інсуліні. Слід проводити більш ретельний моніторинг рівня глюкози в крові та індивідуально підбирати дозу препарату. | Порушення функції нирок можуть знижувати потребу хворого в інсуліні. Слід проводити більш ретельний моніторинг рівня глюкози в крові та індивідуально підбирати дозу препарату. | При застосуванні тіазолідинедіонів у комбінації з інсуліном повідомлялося про випадки розвитку застійної СН, особливо у хворих з факторами ризику розвитку застійної СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інсулін ліспро | Потреба в інсуліні може зменшуватися у пацієнтів з порушенням ф-ції печінки. Однак у пацієнтів з хр. печінковою недостатністю підвищена резистентність до інсуліну може призвести до збільшення потреби в інсуліні. | Потреба в інсуліні може зменшуватися за наявності ниркової недостатності. | Можливі випадки СН при комбінованому прийомі піоглітазону з інсуліном, особливо у пацієнтів, які мали фактори ризику розвитку СН; лікування піоглітазоном необхідно припинити при погіршенні серцевих симптомів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інсулін людини | У пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю потреба в інсуліні може бути зменшена ч/з зниження здатності до глюконеогенезу та зниження метаболізму інсуліну;слід посилити моніторинг глюкози та індивідуально відкоригувати дозу інсуліну. | У пацієнтів з нирковою недостатністю потреба в інсуліні може бути зменшена ч/з зниження метаболізму інсуліну; слід посилити моніторинг глюкози та індивідуально відкоригувати дозу інсуліну. | При застосуванні тіазолідиндіонів у комбінації з інсуліном можливі випадки розвитку застійної СН, особливо у хворих з факторами ризику розвитку застійної СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інтерферон альфа | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Інтерферон альфа-2b | Супозит. рект. та р-н д/ін’єк.: протипоказані при виражених порушеннях функції печінки; при хр. гепатиті на тлі прогресуючого або декомпенсованому цирозі печінки; при хр. гепатиті у хворих, які отримують або нещодавно отримали терапію імунодепресантами (крім короткого курсу кортикостероїдної терапії); при аутоімунному гепатиті. За пацієнтами, у яких розвиваються відхилення функцій печінки під час лікування уважно спостерігати і у разі потреби припинити терапію. Наз. форми: спеціальних рекомендацій немає. | Супозит. рект. та р-н д/ін’єк.: протипоказані при виражених порушеннях функції нирок. Проявляти обережність та вести спостереження за хворими з порушенням функції нирок. Наз. форми: спеціальних рекомендацій немає. | Супозит. рект. та р-н д/ін’єк.: протипоказані при тяжких СС захворюваннях, наявності СС захворювань в анамнезі (застійної СН, нещодавно перенесеного ІМ, тяжких порушень серцевого ритму). Проводити ЕКГ до та під час курсу лікування. Наз. форми: спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю призначати пацієнтам із хронічними обструктивними захворюваннями легень. З появою лихоманки, кашлю, задишки та інших респіраторних симптомів всім пацієнтам варто проводити рентгенографію грудної клітини.
Інтерферон альфа-2а | Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушеннями функції печінки; з хр. гепатитом з вираженою декомпенсацією або з цирозом печінки; з хр. гепатитом у хворих, які отримують або нещодавно отримували імунодепресанти. Необхідно дотримуватися обережності при лікуванні інтерфероном-α хворих на гепатит з аутоімунними захворюваннями в анамнезі, при погіршенні функції печінки слід визначити наявність аутоімунних антитіл чи відмінити лікування. | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції нирок. | Протипоказаний при наявних або перенесених тяжких захворюваннях серця. Вказівок на пряму кардіотоксичну дію немає, однак існує ймовірність, що г. токсичні ефекти, які самостійно зникають (наприклад, підвищення t°, озноб), і часто супроводжують лікування, можуть викликати загострення наявних серцевих захворювань. | З обережністю призначати при наявності в анамнезі обструктивних захворювань легень.
Інтерферон бета-1b | Протипоказаний при захворюваннях у фазі декомпенсації. Спостерігати за появою ознак ураження печінки. При підвищеній активності печінкових трансаміназ призначити ретельний моніторинг та обстеження пацієнта. При значному підвищенні активності печінкових ферментів або при поєднанні такого підвищення з клінічними симптомами (жовтяниця), розглянути питання про доцільність відміни. За відсутності клінічних ознак ураження печінки після нормалізації рівня печінкових ферментів можливе повторне призначення терапії при відповідному спостереженні за її функцією. | Пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю застосовувати з обережністю та із ретельним моніторингом їх стану. Під час лікування можливі випадки розвитку нефротичного с-му внаслідок різних видів нефропатії (колапсуючої форми фокально-сегментарного гломерулосклерозу, ліпоїдного нефрозу, мембранозно-проліферативного гломерулонефриту, мембранозної гломерулопатії), що можуть розвиватися через декілька років після початку лікування. Проводити періодичний моніторинг з метою виявлення ранніх симптомів захворювання (набряки, протеїнурія, порушення функції нирок), особливо у пацієнтів із високим ризиком розвитку ниркової недостатності. Проводити негайне лікування нефротичного синдрому та припинення терапії. | Застосовувати з обережністю пацієнтам із захворюваннями серця в анамнезі (застійна СН, ІХС, аритмії) із забезпеченням моніторингу щодо виявлення погіршення перебігу захворювань серця, особливо на початку лікування. Може спричиняти певне навантаження у пацієнтів з існуючими серйозними серцевими захворюваннями. При розвитку кардіоміопатії на фоні лікування - відмінити лікування. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інтерферон бета-1а | Клінічних даних про застосування хворим з порушеною функцією печінки немає. До призначення і на тлі лікування регулярно визначати активність АСТ, АЛТ і γ-глутамілтрансферази. У випадку підвищення активності трансаміназ у сироватці крові проводити ретельний огляд та обстеження хворого. Відмінити лікування при значному підвищенні активності печінкових ферментів, у випадку розвитку жовтяниці, інших клінічних симптомів печінкових розладів чи появі симптомів гепатиту. При відсутності клінічних ознак ушкодження печінки після нормалізації активності печінкових ферментів спробувати відновити терапію під ретельним контролем функції печінки. З обережністю розпочинати лікування у пацієнтів із серйозними захворюваннями печінки в анамнезі, з клінічно підтвердженими г. печінковими захворюваннями або при підвищеннях сироваткових рівнів АЛТ (більш ніж у 2,5 р. порівняно з ВМН). Може спричинити серйозні ушкодження печінки (ГПН). | Клінічних даних про застосування хворим з порушеною функцією нирок немає. Під час лікування проводити регулярний моніторинг ранніх ознак та симптомів (набряк, протеїнурія та ураження функцій нирок), особливо у пацієнтів з високим ризиком розвитку хвороби нирок. У разі розвитку нефротичного с-му негайно розпочати відповідне лікування з розглядом доцільності припинення лікування. З обережністю застосовувати пацієнтам з нирковою недостатністю. | Пацієнтам із захворюванням серця (ІХС, стенокардія), моніторувати клінічний стан на початку терапії. Симптоми грипоподібного с-му, пов’язаного з інтерфероном β-1а, спричиняють стрес для пацієнтів із СС захворюваннями. | Спеціальних рекомендацій немає.
Інфліксимаб | Рекомендації щодо дозування пацієнтам з порушенням функції печінки відсутні. Пацієнтів із симптомами печінкової дисфункції обстежити щодо ураження печінки. У випадку розвитку жовтяниці та/або підвищення рівня АЛТ у ≥ 5 разів від верхньої межі норми, застосування припинити і провести ретельне дослідження виявлених змін. Перед початком лікування перевірити пацієнта на наявність ВГВ. Пацієнтам з позитивними результатами аналізу звернутися до лікаря, який має досвід лікування ВГВ. Носіям вірусу гепатиту В, які потребують терапії ретельно спостерігати за появою симптомів активного ВГВ протягом періоду лікування та кількох міс. після його завершення. Пацієнтам, у яких спостерігається реактивація ВГВ, припинити лікування та розпочати ефективну антивірусну та підтримувальну терапію. | Рекомендації щодо дозування пацієнтам з порушенням функції нирок відсутні. | З обережністю при СН легкого ступеня (NYHA клас І/ІІ); пацієнти повинні знаходитися під ретельним наглядом, лікування припинити при появі нових або погіршенні існуючих симптомів СН. Протипоказаний при СН тяжкої та середньої тяжкості (NYHA III/IV). | Лікування не проводити, якщо діагностується активний ТБ; у випадку латентного ТБ перед початком терапії провести специфічне лікування ПТП. З обережністю приймати рішення щодо лікування пацієнтів з підвищеним ризиком розвитку злоякісних новоутворень через надмірне паління.
Іпідакрин | спеціальних рекомендацій немає | протипоказаний при механічній непрохідності сечовивідних шляхів. | Протипоказаний при стенокардії, вираженій брадикардії. З обережністю при захворюваннях ССС, які не пов’язані з коронарними болями, з тиреотоксикозом | Протипоказаний при БА. З обережністю при захворюваннях дихальних шляхів, включаючи г.захворювання.
Ірбесартан | Пацієнтам з легкою або помірною печінковою дисфункцією коригування дози препарату не потрібне. Клінічного досвіду застосування засобу пацієнтам з тяжкою печінковою дисфункцією не існує. | Для пацієнтів, яким застосовують ГД, слід розглянути зважена доцільність призначення нижчої початкової дози препарату (75 мг). | З обережністю при СН, аортальному і мітральному стенозі, обструктивній гіпертрофічній кардіоміопатії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Іринотекан | На початковому рівні та перед початком кожного циклу слід проводити печінкові проби. Пацієнтам з рівнем білірубіну вище верхньої межі норми у 1,5-3 рази слід щотижня контролювати показники клінічного аналізу крові у зв’язку зі зниженням кліренсу іринотекану та підвищеним ризиком гематотоксичності. Пацієнтам з рівнем білірубіну вище верхньої межі норми більш ніж у 3 рази - протипоказано. | Не рекомендується. | У пацієнтів з наявними захворюваннями серця, іншими відомими факторами ризику виникнення захворювань серця та у пацієнтів, які раніше отримували цитотоксичну хіміотерапію після лікування іринотеканом може спостерігатися розвиток ішемії міокарда. | Бути обережними щодо пацієнтів, хворих на БА; хворим, які перенесли гострий і тяжкий холінергічний с-ром, рекомендується профілактично застосовувати атропіну сульфат з наступним введенням іринотекану.
Ітоприду гідрохлорид | З обережністю. | З обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ітраконазол | Застосовувати з обережністю у пацієнтів з порушеннями функцій печінки. Повідомлялося про тяжку гепатотоксичність, у т.ч. г. печінкову недостатність з летальним наслідком. | Застосовувати з обережністю. Корекція дози при недостатності. | Не рекомендується при застійній СН або з її наявністю в анамнезі, за винятком випадків, коли очікувана користь значно перевищує потенційний ризик. | Спеціальних рекомендацій немає.
Іфосфамід | Порушення функції печінки може призвести до збільшення утворення метаболіту, що сприяє токсичному впливу препарату на ЦНС (це необхідно враховувати при виборі дози препарату). | Протипоказаний при порушеннях функції нирок або обструкції сечовивідних шляхів; при порушеннях функції нирок тяжкого ст. - збільшення плазмових рівнів іфосфаміду і його метаболітів та збільшення токсичності; дотримання узгодженого інтервалу між застосуванням іфосфаміду та проведенням діалізу. | З обережністю пацієнтам із факторами ризику розвитку кардіотоксичності і пацієнтам з існуючими раніше хворобами серця. | Може викликати легеневу токсичність.
Йод | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Каберголін | Розглянути можливість застосування нижчих доз препарату для пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю, які отримують довготривале лікування препаратом. | З обережністю при недостатності. | Призначати найнижчі ефективні дози. Протипоказаний при фіброзній патології клапану серця, неконтрольованій гіпертензії, при довготривалому лікуванні ознак ураження клапанів серця, що визначаються за допомогою ехокардіографії до початку лікування . Зобережністю застосовувати цей препарат одночасно з іншими ЛЗ, що знижують АТ. | Протипоказаний при наявністі в анамнезі фіброзних захворювань легенів, перикарда та заочеревинного простору.
Калію йодид | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Калію перманганат | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Калію хлорид | спеціальних рекомендацій немає | Протипоказаний при порушеннях видільної функції нирок, ГНН та ХНН (з оліго- або анурією, азотемія), ретенційній уремічній стадії при ХНН. Р-н д/інфуз., концентрат д/р-ну д/інфуз.: у пацієнтів з хр. захворюваннями нирок - розвиток гіперкаліємії, що може призвести до летального наслідку. Табл. та капс.: пацієнтам з порушеннями призначати з обережністю, може знадобитися зниження дози. Р-н д/інфуз., концентрат д/р-ну д/інфуз., табл. та капс.: у період лікування регулярно контролювати рівень калію в сироватці крові, кислотно-лужний баланс крові, проводити періодичний моніторинг ЕКГ. | протипоказаний при порушеннях AV-провідності, повній блокаді серця; гіперкаліємії внаслідок прийому калійзберігаючих діуретиків або інгібіторів АПФ; з обережністю застосовувати при СС захворюваннях, при одночасному застосуванні з калійзберігаючими діуретиками; одночасне парентеральне застосування іонів кальцію може спричиняти аритмію; різка відміна калію хлориду при одночасному застосуванні з серцевими глікозидами потребує особливої обережності, гіпокаліємія, що розвивається, посилює токсичність наперстянки. | спеціальних рекомендацій немає
Кальцитонін | Корегувати дозу не потрібно. | Корегування дози не потрібно. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Кальцитріол | Протипоказаний. | Протипоказаний. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кальцію глюконат | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності, нефроуролітіазі (кальцієвому). | Протипоказаний при вираженому атеросклерозі, схильністі до тромбоутворення. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кальцію фолінат | Спеціальних рекомендацій немає. | Ниркова недостатність (яка розвинулася в процесі терапії метотрексатом або наявна до початку лікування) потенційно асоціюється із затримкою екскреції метотрексату, в таких випадках застосовувати кальцію фолінату в підвищених дозах або триваліший час. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кальцію хлорид | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при гіперкальціємії, вираженій гіперкальціурії, нефроуролітіазі (кальцієвому), тяжкій нирковій недостатності. З обережністю пацієнтам з ХНН легкого та середнього ступеня тяжкості, захворюваннями нирок, нефролітіазі. | Протипоказаний при вираженому атеросклерозі із явищами артеріальної оклюзії, фібриляції шлуночків, асистолії та електромеханічній дисоціації. Протипоказаний одночасний прийом з ЛЗ наперстянки. З обережністю пацієнтам при захворюваннях серця (ризик аритмії), «легеневому» серці. При швидкому в/в введенні можливе помірне зниження АТ внаслідок вазодилатації. | З обережністю у пацієнтів з ДН (ризик токсичних реакцій внаслідок окислення кальцію хлориду), "легеневому" серці.
Канаміцин | Призначення хворим з тяжкою патологією вважається безпечним, дотримуватись особливої обережності, оскільки у деяких пацієнтів можливе швидке прогресування гепаторенального с-му. | Протипоказаний при тяжких порушеннях (КлКр < 10 мл/хв). При нирковій недостатності схема введення коригується шляхом зменшення доз або збільшення інтервалів між введеннями, із розрахунку: інтервал між введеннями (в год) = вміст креатиніну в плазмі крові (в мг/100 мл) × 9. Початкову дозу розраховують з урахуванням маси тіла: доза (в мг) = маса тіла (в кг)× 7; наступні дози = початкова доза (мг)/ вміст креатиніну в сироватці (в мг/100 мл) при кратності введення 2-3 р/добу. У дні ГД після його проведення додатково вводять разову дозу канаміцину. До початку та у ході лікування здійснювати: контроль функції нирок (повторні аналізи сечі, визначення креатиніну сироватки крові та розрахунок ШКФ кожні 3 дні, у випадку зниження цього показника на 50 % - відмінити). | захворювання ССС, що призводять до кумуляції препарату є факторами ризику розвитку ототоксичності та/або нефротоксичності препарату. | При появі ознак пригнічення дихання припинити введення та терміново ввести в/в р-н кальцію хлориду і п/ш р-н прозерину з атропіном; за необхідності хворого перевести на кероване дихання.
Кандесартан | Корекція дози при легкій, помірній недостатності. Протипоказаний пацієнтам з важкою печінковою недостатністю та/або холестазом. | Корекція дози при недостатності, пацієнтам на ГД. Досвід застосування препарату пацієнтам з дуже тяжкою або термінальною нирковою недостатністю (кліренс креатиніну < 15 мл/хв) обмежений. | Корекція та титрування дози; особлива обережність показана пацієнтам із гемодинамічно значущим стенозом аортального чи мітрального клапанів або обструктивною гіпертрофічною кардіоміопатією. У пацієнтів із СН під час лікування препаратом може виникати гіпотензія. | Спеціальних рекомендацій немає.
Капецитабін | Ретельно моніторувати у пацієнтів з порушенням функції печінки легкого та середнього ступеня тяжкості, незалежно від наявності чи відсутності метастазів у печінку. Пацієнтам із тяжким порушенням функції печінки препарат протипоказаний | Хворим з помірною нирковою недостатністю (кліренс креатиніну 30-50 мл/хв) зменшити початкову дозу до 75 % від стандартної (1250 мг/м2). При нирковій недостатності легкого ступеня (кліренс креатиніну 51-80 мл/хв) корекція дози не потрібна. При зниженні рівня креатиніну < 30 мл/хв лікування припинити. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Капреоміцин | Спеціальних рекомендацій немає. | Корекція режиму дозування в залежності від КлКр. Обмежене застосування пацієнтам з порушенням функції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Каптоприл | Не рекомендується при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при стенозі ниркових артерій з прогресуючою азотемією; дозу слід зменшити або збільшити інтервал між прийомами. Пацієнти з порушеннями ф-ції нирок (кліренс креатиніну ≤ 40 мл/хв) потребують корегування дозування табл. відповідно до кліренсу креатиніну. | Протипоказаний при стенозі устя аорти, обструктивних явищ на шляху відтоку крові від серця. | Спеціальних рекомендацій немає.
Карбамазепін | даних про фармакокінетику немає. Протипоказан при печінковій порфірії в анамнезі. Призначати лише під медичним наглядом, тільки після оцінки співвідношення користь/ризик та за умови ретельного моніторингу пацієнтів. Прийом слід негайно припинити у випадку загострення хр. порушень функції печінки або у разі виникнення г. захворювання печінки. Упродовж терапії проводити оцінку функції печінки на початковому рівні та періодичні оцінки цієї функції протягом терапії (кожні 3-4 місяці, якщо отримані значення знаходяться в нормі, і через більш короткі інтервали у разі патологічних показників), особливо у пацієнтів із захворюваннями печінки в анамнезі та у пацієнтів літнього віку. | даних про фармакокінетику немає. Призначати лише під медичним наглядом, тільки після оцінки співвідношення користь/ризик та за умови ретельного моніторингу пацієнтів; проводити оцінку функції нирок, аналіз сечі та визначення рівня азоту сечовини крові на початку та періодично протягом курсу терапії. | протипоказан при AV-блокаді. Призначати лише під медичним наглядом, тільки після оцінки співвідношення користь/ризик та за умови ретельного моніторингу пацієнтів. | спеціальних рекомендацій немає.
Карбетоцин | Протипоказаний при захворюваннях печінки. | Протипоказаний при захворюваннях нирок. | Протипоказаний при тяжких захворюваннях СС системи. | Застосовується з обережністю при наявності в анамнезі БА.
Карбомер | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Карбоплатин | Перед початком лікування і протягом лікування необхідно контролювати показники функції печінки. | Для пацієнти з порушенням функції нирок початкове дозування має бути зменшене. Перед початком, у процесі лікування та після закінчення терапії слід ретельно оцінювати функцію нирок. Зменшувати дози відповідно до швидкості клубочкової фільтрації. Протипоказаний якщо швидкість клубочкової фільтрації < 30 мл/хв. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Карбоцистеїн | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Карведилол | Може виникнути необхідність у корекції дози. Не рекомендується пацієнтам із тяжкими порушеннями ф-кції печінки. | Дозування встановлює лікар індивідуально для кожного пацієнта; малоймовірно, що пацієнтам з порушенням ф-кції нирок буде необхідна корекція дози. | З обрежністю при СН при низькому тиску, ІХС, генералізованому атеросклерозі та хворим на гіпертензію з хр. СН, які застосовують дигоксин, діуретики та/або інгібітори АПФ, хворим на лабільну і вторинну АГ; з обережністю призначати пацієнтам з блокадою серця І ступеня. | З обережністю при ХОЗЛ. Протипоказаний при БА або бронхоспазму.
Каспофунгін | Для дорослих пацієнтів із легкою формою порушень (5-6 балів за шкалою Чайлд-П’ю) немає потреби в коригуванні дози препарату; із помірною формою порушень (7-9 балів за шкалою Чайлд-П’ю) - призначати у дозі 35 мг/добу. У 1-й день застосовувати початкову навантажувальну дозу 70 мг. Немає клінічного досвіду застосування препарату в дорослих пацієнтів із тяжкою формою порушень (понад 9 балів за шкалою Чайлд-П’ю) та в дітей із будь-якими порушеннями функцій печінки. | Коригування дози непотрібне. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кветіапін | Табл. пролонг. дії: застосовувати з обережністю пацієнтам з відомими порушеннями функції печінки, лікування починати з дози 50 мг/добу, дозу можна збільшувати з кроком 50 мг/добу до досягнення ефективної дози, залежно від клінічної відповіді та переносимості кожного окремого пацієнта; припинити застосування при розвитку жовтяниці. | Табл. пролонг. дії: немає необхідності у коригуванні дози. | З обережністю при СС та цереброваскулярних захворюваннях і станах, які можуть призвести до гіпотензії. Може спричинити ортостатичну гіпотензію, особливо на початку титрування дози, необхідне зниження дози або більш тривале її титрування. Дотримуватися обережності при призначенні пацієнтам з СС захворюваннями або пацієнтам з подовженим інтервалом QT в сімейному анамнезі; при призначенні з іншими ЛЗ, що подовжують інтервал QT, особливо пацієнтам літнього віку, пацієнтам із вродженим с-мом подовження інтервалу QT, застійною СН, гіпертрофією серця, гіпокаліємією або гіпомагніємією. | З обережністю застосовувати пацієнтам, яким загрожує ризик аспіраційної пневмонії.
Квінаприл | Не слід призначати при печінковій недостатності. Для пацієнтів, в яких спостерігається жовтяниця або виражене підвищення рівнів ферментів печінки під час терапії інгібітором АПФ, повністю припинити лікування, а також розпочати відповідну діагностику та подальший лікарський нагляд. | З обережністю при нирковій недостатності. Помірне порушення ф-ції нирок (кліренс креатиніну 30-60 мл/хв) - початкова доза 5 мг, підтримуюча - 5-10 мг/добу. Тяжке порушення ф-ції нирок (кліренс креатиніну 10-30 мл/хв) - початкова доза 2,5 мг, підтримуюча доза - 2,5 мг/добу. МДД - 5 мг/добу. Не призначати при дуже тяжких порушеннях ф-ції нирок (кліренс креатиніну менше 10 мл/хв); пацієнтам, які перебувають на ГД; використовувати лише після дуже ретельної оцінки співвідношення між користю та ризиком та під постійним контролем відповідних клінічних та лабораторно-хімічних параметрів при серйозних порушеннях ф-ції нирок (кліренс креатиніну у межах 10-30 мл/хв); клінічно значущій протеїнурії (більше 1 г/добу). | З обережністю при застійній СН. Рекомендована початкова доза - 2,5 мг. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кетамін | У хворих з цирозом печінки або при інших видах печінкової недостатності можливе подовження терміну дії, знижувати дозу таким пацієнтам. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний пацієнтам, у яких підвищення АТ може становити серйозну загрозу для життя; хворим з тяжкими СС захворюваннями. Має від’ємний інотропний ефект та антиаритмічну дію (прямий кардіальний ефект). Підвищує споживання міокардом кисню, з обережністю використовувати у пацієнтів: з гіповолемією, дегідратацією або хворобами серця, особливо при ІХС (застійній СН, станах ішемії та ІМ); з АГ легкого-помірного ст. та при тахіаритміях. У хворих з АГ або СН проводити постійний моніторинг серцевої функції під час наркозу. Премедикація діазепамом зменшує гіпертензивну реакцію. | Можливе пригнічення дихання, необхідна наявність апарату для ШВЛ. Застосування апарату повинне комбінуватися із застосуванням аналептиків. В/в кетамін вводити повільно (протягом 1 хв.), швидке введення призводить до пригнічення дихання або його зупинки та різкого підвищення АТ. Уникати механічного подразнення глотки, при втручанні на гортані, глотці або трахеї застосовувати комбінацію кетаміну з міорелаксантами та проводити ретельний контроль дихання. З обережністю пацієнтам з інфекційними захворюваннями ВДШ та легень.
Кетоконазол | При місцевому застосуванні: спеціальних рекомендацій немає. | При місцевому застосуванні: спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кетопрофен | У пацієнтів з відхиленнями печінкових проб від норми або захворюваннями печінки в анамнезі періодично слід контролювати рівень трансаміназ. На початку лікування слід проводити моніторинг ниркової функції у пацієнтів із цирозом. Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушення функції печінки. | Протипоказаний пацієнтам з нирковою недостатністю. На початку лікування слід проводити моніторинг ниркової функції у пацієнтів з хр. нирковою недостатністю, нефрозом. | З обережністю пацієнтам з неконтрольованою АГ, хр. СН, прогресуючою ІХС. Контроль АТ обов’язковий. Протипоказаний пацієнтам з тяжкою СН. | Протипоказаний при БА, риніті в анамнезі після застосування НПЗЗ.
Кеторолак | Протипоказаний при печінковій недостатності; з обережністю пацієнтам із порушенням ф-ції печінки або із захворюваннями печінки в анамнезі. | Протипоказаний при помірній чи тяжкій нирковій недостатністі (КлКр в сироватці крові > 160 мкмоль/л). | Протипоказаний пацієнтьам з тяжкою СН; з обережністю при незначній і помірній СН, АГ, ІХС, захворюваннях периферичних артерій та/або судин головного мозку, пацієнтам з декомпенсацією серцевої діяльності. | Протипоказаний при БА, бронхоспазмі, поліпах порожнини носа в анамнезі.
Кетотифен | Краплі очні: спеціальних рекомендацій немає. Табл., капс., сироп: дотримуватися обережності при застосуванні пацієнтам із порушенням функції. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Не призначений для невідкладного лікування нападу БА. Не відміняти протиастматичні ЛЗ.
Кислота азелаїнова | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота алендронова | Спеціальних рекомендацій немає. | Не рекомендують пацієнтам з кліренсом креатиніну <35 мл/хв. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота амінокапронова | З обережністю призначають при печінковій недостатності. | Протипоказаний при захворюваннях нирок із порушенням їх ф-ції; НН; при гематурії призначення препарату протипоказане ч/з загрозу виникнення ГНН. | Протипоказаний при тяжкій формі ІХС. Застосовують з обережністю у пацієнтів із захворюваннями серця. Якщо є необхідність ЛЗ пацієнтам із серцевими захворюваннями, рекомендовано проводити моніторинг рівня КФК у плазмі крові. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота аскорбінова | Спеціальних рекомендацій немає. | Для пацієнтів із рецидивуючим утворенням каменів у нирках добова доза не має перевищувати 100-200 мг; для пацієнтів із тяжкою або термінальною нирковою недостатністю (хворі, які перебувають на діалізі) добова доза - не має перевищувати 50-100 мг. Хворим із нирковою недостатністю для зниження ризику кристалурії необхідно забезпечити достатнє вживання рідини (1,5-2 л/добу). | Контроль АТ при прийомі високих доз. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота ацетилсаліцилова | З обережністю при порушеннях ф-ції печінки. | З обережністю при порушеннях ф-ції нирок . | З обережністю при порушеннях серцево-судинного кровообігу (патологія судин нирки, застійна СН, гіповолемія). | Можливий бронхоспазм або напад БА при алергічних ускладненнях; фактори ризику включають БА в анамнезі, сінну лихоманку, поліпоз носа або хр. респіраторне захворювання.
Кислота борна | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказано при порушенні функції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота вальпроєва | протипоказане застосування при г. та хр. гепатиті; при тяжкому гепатиті в індивідуальному або сімейному анамнезі, особливо спричинених ЛЗ; при печінковій порфірії. | ЛЗ виводиться переважно нирками; при нирковій недостатності рівень зв’язування з альбуміном знижений, тому слід враховувати збільшення вільної фракції вальпроєвої кислоти в плазмі крові і відповідним чином зменшувати дозу. | спеціальних рекомендацій немає. | можу спричиняти плевральний випіт.
Кислота гама-аміномасляна | спеціальних рекомендацій немає. | протипоказаний при г. нирковій недостатності. | на початку лікування необхідний контроль АТ ч/з можливість його коливання. | спеціальних рекомендацій немає.
Кислота гіалуронова | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції печінки. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота золедронова | Відсутні рекомендації для пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю, оскільки доступні лише обмежені клінічні дані. | Хворим з гіперкальціємією, обумовленою злоякісною пухлиною, на тлі порушення функції нирок оцінити стан хворого і зробити висновок про те, чи переважає потенційна користь від лікування над можливим ризиком; пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю не рекомендується. | Уникати гіпергідратації у пацієнтів із ризиком розвитку СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота ібандронова | Корекція дози не потрібна. | При НН р-н д/інф.не рекомендовано пацієнтам, у яких рівень КлКр нижче 30 мл/хв; корекція дози не потрібна пацієнтам з легкою або помірною НН, якщо КлКр перевищує 30 мл/хв. Конц. д/інф.: рівень КлКр ≥ 50 до < 80мл/хв - доза 6 мг, ≥ 30 до < 50мл/хв - доза 4 мг, < 30мл/хв - доза 2 мг. Таб.: в залежності від рівня КлКр зменшити дозу або кратність введення. | Пацієнтам з ризиком розвитку СН уникати надмірної гідратації. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота клодронова | рекомендовано регулярно перевіряти функцію печінки (трансамінази сироватки крові). | З обережністю пацієнтам з нирковою недостатністю.Застосування добової дози, що перевищує 1600 мг, не має бути безперервним (щоденним). | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота кромогліциєва | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота мефенамінова | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції печiнки. | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції нирок. | Протипоказаний при тяжкій СН; з обережністю при наявності г. СС недостатності, АГ, ІХС. | Протипоказаний при бронхоспазмі, риніті, БА в анамнезі, спричинених прийомом ацетилсаліцилової кислоти чи ін. НПЗП.
Кислота мікофенолова | Хворим після трансплантації нирки, які мають тяжке ураження паренхіми печінки, корекція дози не потрібна. Даних щодо пацієнтів з тяжким ураженням паренхіми печінки, які перенесли трансплантацію серця, немає. | Хворим з тяжкою ХНН (швидкість клубочкової фільтрації менше 25 мл·хв-1·1,73 м-2), що знаходяться за межами безпосереднього посттрансплантаційного періоду, уникати доз, що перевищують 1 г 2 р/добу. За такими пацієнтами ретельно спостерігати. Корекція дози хворим із затримкою функції ниркового трансплантата після операції не потрібна. Немає даних щодо пацієнтів з тяжкою нирковою недостатністю, які перенесли пересадку серця або печінки. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота нікотинова | Протипоказаний при тяжкій печінкова недостатність (у т. ч. цироз). Тривале застосування препарату може призвести до жирової дистрофії печінки. | З обережністю застосовувати при нирковій недостатності. | Тяжкі форми АГ, атеросклероз (для в/в введення) - протипоказано; з обережністю при артеріальній гіпотензії помірного ступеня, нестабільній стенокардії та г. ІМ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота памідронова | Пацієнтам з порушенням функції печінки від незначного до помірного ступеня тяжкості корекція дози не потрібна. | Не застосовувати для лікування хворих із тяжкими порушеннями функцій нирок (КлКр< 30 мл/хв), за винятком випадків, що несуть загрозу для життя, - гіперкальціємії, зумовленої злоякісними пухлинами, де результат є вищим за потенційний ризик. Рекомендується контролювати функцію нирок, визначати креатинін сироватки крові перед введенням кожної дози ЛЗ. | У пацієнтів із захворюваннями серця, особливо у літнього людей віку, додаткове сольове навантаження (введення розчину натрію хлориду, що використовується для приготування інфузійного розчину) може спровокувати СН (г. лівошлуночкову або хронічну). | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота пипемідинова | Пацієнтам із помірним ураженням функції печінки коригування дози не потрібне. Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності, включаючи цироз. | Пацієнтам з помірно вираженою нирковою недостатністю (кліренс креатиніну ≥ 30 мл/хв) коригування дози не потрібне. Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності (кліренс креатиніну < 10 мл/хв). Пацієнтам з вираженим порушенням функції нирок (кліренс креатиніну < 30 мл/хв) рекомендується зменшити дозу. | Спеціальних рекомендацій не має. | Спеціальних рекомендацій не має.
Кислота саліцилова | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота тіоктова | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота транексамова | Спеціальних рекомендацій немає. | При КлКр в крові 120 - 250 мкмоль/л призначають по 10 мг/кг 2 р/добу; при к-ції 250 - 500 мкмоль/л - по 10 мг/кг 1 р/добу; при к-ції більше 500 мкмоль/л - по 5 мг/кг 1 р/добу. Протипоказаний при тяжкій НН. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота урсодеоксихолева | Протипоказаний при виражених порушеннях функції. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота фолієва | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кислота фузидова | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кларитроміцин | Бути обережним при застосуванні препарату пацієнтам із порушенням функції печінки. Також з обережністю застосовувати препарат пацієнтам з помірним або тяжким порушенням функції нирок.Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. | З обережністю застосовувати пацієнтам із тяжкою нирковою недостатністю; необхідна корекція дози: при КлКр < 30 мл/хв дозу зменшити вполовину від звичайної рекомендованої; тривалість лікування не вище 14 днів. Протипоказаний при супутній нирковій недостатності. Табл. в/о пролонгованої дії протипоказані пацієнтам з КлКр менше 30 мл/хв (форма не дає змоги зменшити дозу нижче 500 мг/день). | Протипоказаний пацієнтам, які мають в анамнезі подовження інтервалу QT або шлуночкові серцеві аритмії, включаючи піруетну шлуночкову тахікардію (torsades de pointes) та при гіпокаліємії. З обережністю застосовувати пацієнтам з ІХС, тяжкою СН, гіпомагніємією, гіпокаліємією, брадикардією (< 50 уд./хв) або при сумісному застосуванні з іншими ЛЗ, що асоціюються з подовженням інтервалу QT. | Через існування резистентності Streptococcus pneumoniae до макролідів, проводити тест на чутливість при його призначенні для лікування негоспітальної пневмонії. У разі госпітальної пневмонії - застосовувати у комбінації з іншими а/б.
Клемастин | Р-н д/ін’єк. містить етанол, враховувати це при призначенні пацієнтам із захворюваннями печінки. | З обережністю при гіпертрофії передміхурової залози, обструктивних явищах у шийці сечового міхура. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кліндаміцин | Капс.:застосовувати з обережністю пацієнтам з порушенням печінки; за пацієнтами із тяжкою ПН спостерігати щодо рівня кліндаміцину у плазмі крові, залежно від отриманих результатів може бути необхідним зниження дози або подовження інтервалів між дозами; р-н д/іньєкц.:зниження дози не вважається за необхідне. | Капс. та р-н для ін’єкц: не потрібна корекція дози; ГД та ПД для виведення кліндаміцину з крові не ефективні; з обережністю при тяжких порушеннях функції, що супроводжуються серйозними метаболічними порушеннями; при довготривалому лікуванні регулярно проводити перевірку показників функції нирок. Залежно від результатів цих вимірювань може бути необхідним зниження дози або, як альтернативи, подовження інтервалів між прийомами до 8 або навіть 12 год. | Спеціальних рекомендацій немає. | Р-н для ін’єкц. містить бензиловий спирт; консервант пов'язаний з розвитком тяжких побічних реакцій, включаючи летальний «гаспінг-с-м» (розлад з боку дихальної системи, який характеризується тривалою спробою вдихнути повітря) у недоношених немовлят та летальними наслідками у дітей.
Клобетазол | Мазь, крем: спеціальних рекомендацій немає. Р-н нашкірний, мазь жирна: у пацієнтів з порушеннями функції печінки можуть виникати затримки процесів метаболізму та елімінації, у зв’язку з чим підвищується ризик виникнення системної токсичності. | Мазь, крем: спеціальних рекомендацій немає. Р-н нашкірний, мазь жирна: у пацієнтів з порушеннями функції нирок можуть виникати затримки процесів метаболізму та елімінації, у зв’язку з чим підвищується ризик виникнення системної токсичності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Клозапін | Протипоказаний пацієнтам з г. захворюваннями печінки, що супроводжуються нудотою, втратою апетиту або жовтяницею; прогресуючими захворюваннями печінки, печінковою недостатністю. Пацієнтам з існуючими захворюваннями печінки стабільного перебігу можна застосовувати, але необхідне регулярне дослідження показників функції печінки в процесі терапії. У пацієнтів, у яких під час лікування розвиваються симптоми порушення функції печінки, провести дослідження функціональних печінкових проб. Якщо підвищення отриманих значень є клінічно значущим (більш, ніж у 3 р.) або якщо розвиваються симптоми жовтяниці, лікування припинити. Лікування можна відновити тільки, коли показники результатів функціональних печінкових проб повертаються до нормальних значень. Після повторного застосування ретельно контролювати печінкову функцію. | Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушеннями. Для пацієнтів з легкою та помірною нирковою недостатністю початкова доза у 1-й день - 12,5 мг 1 р/добу з подальшим повільним та невеликим підвищенням дози. | Протипоказаний при тяжких захворюваннях СС системи (міокардит). Пацієнти із серцевими захворюваннями в анамнезі або з виявленими під час медичного обстеження відхиленнями у СС системі повинні звернутися до спеціаліста щодо подальшого обстеження, яке повинно включати ЕКГ. Такі пацієнти повинні застосовувати клозапін тільки якщо очікувана користь виражено перевищує ризики. Рекомендується починати лікування з низької дози препарату (у 1-й день - 12,5 мг 1 р/добу ) з подальшим повільним та невеликим підвищенням дози. Проявляти обережність при застосуванні препарату пацієнтам з відомими серцево-судинними захворюваннями або наявністю в сімейному анамнезі подовження інтервалу QT. | Сеціальних рекомендацій немає.
Кломіпрамін | З обережністю у пацієнтів із тяжкими захворюваннями печінки. При необхідності застосування рекомендується постійне спостереження за рівнем ферментів печінки та за концентрацією діючої речовини та її метаболітів в плазмі крові. | З обережністю у пацієнтів із тяжкими захворюваннями нирок. При необхідності застосування рекомендується постійне спостереження за функцією нирок і за концентрацією діючої речовини та її метаболітів в плазмі крові. Протипоказаний при г. затримці сечі. | Протипоказаний пацієнтам із недощавно перенесеним ІМ, уродженим с-мом подовженого інтервалу QT. З обережністю пацієнтам із СС захворюваннями: СН, порушеннями внутрішньосерцевої провідності (з AV-,локадою І-ІІІ ступеня) або аритміями. Регулярно контролювати показники функції СС системи та ЕКГ. Перед початком терапії оцінити рівень калію в сироватці крові та при його зменшенні треба його скоригувати, виміряти АТ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Кломіфен | Протипоказаний.при захворюваннях печінки або порушеннях функції печінки в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Клоназепам | необхідний ретельний індивідуальний підбір доз пацієнтам з уже існуючими захворюваннями печінки; застосовувати з обережністю при порушенні печінки. | з обережністю застосовувати при порушенні функції нирок; корекції дози не потребує; протипоказаний при тяжкій недостатності. | уникати сумісного застосування з депресантами ЦНС через клінічно значуще пригнічення функції СС системи. | необхідний ретельний індивідуальний підбір доз пацієнтам з уже існуючими захворюваннями дихальної системи; уникати сумісного застосування з депресантами ЦНС через можливість клінічно значущого пригнічення функції дихальної системи; існує ризик пригнічення дихання при одночасному застосуванні з ампренавіром; застосування високих доз в останньому триместрі вагітності або під час пологів може спричинити помірне пригнічення дихання у новонароджених; пригнічення дихання бензодіазепінами є більш серйозним у пацієнтів з тяжкою хронічною обструкцією дихальних шляхів; протипоказаний при порушеннях дихання центрального походження та тяжких станах ДН, незалежно від причини; з обережністю застосовувати при хр.легеневій недостатності.
Клонідин | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю застосовувати при нирковій недостатності; дози клонідину слід встановлювати з урахуванням ступеня вираженості порушення ф-ції нирок та індивідуальної відповіді на антигіпертензивне лікування. | Протипоказаний при нещодавньому ІМ, ІХС, тяжких порушеннях периферичного кровообігу, артеріальній гіпотензії, синусовій брадикардії, СССС, порушенні AV-провідності (AV-блокада II і III ст.), кардіогеному шоці, вираженому атеросклерозі судин ГМ, порушенні мозкового кровообігу, облітеруючих захворюваннях периферичних артерій (у т. ч. с-мі Рейно). | Спеціальних рекомендацій немає.
Клопідогрель | Протипоказаний при тяжкій недостатності; досвід застосування препарату пацієнтам із захворюваннями печінки середньої тяжкості та ризиком виникнення геморагічного діатезу обмежений, тому таким хворим клопідогрель призначати з обережністю . | Терапевтичний досвід застосування клопідогрелю пацієнтам з НН обмежений, тому таким пацієнтам препарат призначати з обережністю. | У хворих, які перенесли ІМ: початок лікування − ч/з кілька днів, але не пізніше ніж ч/з 35 днів після виникнення; ч/з відсутність даних, не рекомендується призначати клопідогрель у перші 7 днів після г. ішемічного інсульту. | Спеціальних рекомендацій немає.
Клотримазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Колістин | Спеціальних рекомендацій немає. | У всіх пацієнтів рекомендується оцінювати функцію нирок на початку лікування та контролювати її у ході лікування. Дозу колістиметату натрію коригувати відповідно до КлКр. Необхідна обережність при застосуванні колістиметату натрію немовлятам (віком до 1 року), оскільки ниркова функція в цій віковій групі ще недостатньо зріла. Хворим з порушенням функції нирок рекомендується контроль за концентрацією препарату у плазмі крові. Порушення функції нирок підвищує ймовірність апное і нервово-м’язової блокади після застосування колістиметату натрію. | Спеціальних рекомендацій немає. | При інгаляції а/б може виникати бронхоспазм.
Ксантинолу нікотинат | З особливою обережністю призначають пацієнтам, які нещодавно перенесли захворювання печінки, пацієнтам з с-ромом Жильбера, які чутливі до дії на печінку нікотинової к-ти і схильні до більш вираженого підвищення вмісту некон’югованого білірубіну. | З обережністю. | Протипоказаний при СН ІІ-ІІІ ст., г. ІМ, декомпенсованій СН, стенозі лівого мітрального клапана. З обережністю призначають при вираженому атеросклерозі коронарних і церебральних судин, тахісистолічних порушеннях серцевого ритму. | З обережністю при БА.
Ксенон | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при хірургічних маніпуляціях на органах грудної клітки та у кардіохірургії. | Протипоказаний при захворюваннях, що супроводжуються гіпоксією.
Лактулоза | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ламівудин | З обережністю при гепатиті В. При ВІЛ, гепатиті В - визначати показники функції і маркери реплікації вірусу гепатиту В. Не має істотного впливу на функцію печінки у пацієнтів з ВІЛ та з помірною і тяжкою печінковою недостатністю. Необхідності у корекції дози в цьому випадку немає. | Зменшення дози при помірній і тяжкій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ламотриджин | початкову, зростаючу і підтримуючу дози слід зменшувати приблизно на 50% при помірному (ступінь В за класифікацією Чайлд-П’ю) та на 75% при тяжкому (ступінь С за класифікацією Чайлд-П’ю) ступені печінкової недостатності; зростаючу і підтримуючу дози потрібно коригувати залежно від клінічної відповіді. | при нирковій недостатності можлива кумуляція глюкуронідного метаболіту; слід дотримуватись обережності. Для пацієнтів із термінальною стадією ниркової недостатності початкову дозу встановлюють відповідно до призначених супутніх ЛЗ; зменшення підтримуючої дози може бути ефективним для пацієнтів зі значними порушеннями функції нирок. | cпеціальних рекомендацій немає. | cпеціальних рекомендацій немає.
Ланреотид | Зміна дози не потрібна | Зміна дози не потрібна | У пацієнтів, що не мають супутніх кардіологічних проблем, ланреотид може спричинити зниження ЧСС, хоча стан не межує неодмінно з брадикардією. У пацієнтів з уже наявними серцевими порушеннями може проявитися синусова брадикардія. Необхідно обережно починати терапію ланреотидом пацієнтів з брадикардією. | Спеціальних рекомендацій немає.
Лансопразол | З порушеннями функції печінки легкого або помірного ступеня не потребують коригування дози. Із тяжкими порушеннями функції печінки слід приймати найменші ефективні дози препарату, але не більше 30 мг/добу. | З порушеннями функції нирок легкого або помірного ступеня не потребують коригування дози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Латанопрост | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає | Поки не накопичено достатнього клінічного досвіду, призначати препарат пацієнтам з БА з обережністю.
Левамізол | З обережністю, пацієнтам з цирозом печінки уважно стежити за можливими побічними реакціями, якщо спостерігаються такі реакції, можливо, доведеться зменшити дозу або припинити застосування препарату. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Леводропропізин | Протипоказано при тяжких порушеннях функції печінки. | Протипоказано при тяжких порушеннях функції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказано при наявності або надмірному виділенні мокротиння, зниженні мукоциліарної функції (с-м Картагенера, циліарна дискінезія).
Левомепромазин | З обережністю хворим з печінковою недостатністю - ризик кумуляції. Перед початком лікування і протягом всього періоду терапії регулярно контролювати функцію печінки. Протипоказаний при тяжкій недостатності. | З обережністю хворим з нирковою недостатністю - ризик кумуляції. Протипоказаний при тяжкій недостатності. | З обережністю у пацієнтів з СС захворюваннями в анамнезі, хворим з відомою застійною СН або нестабільним кровообігом. Перед початком лікування і протягом всього періоду терапії регулярно контролювати АТ та ЕКГ, для уникнення розвитку постуральної гіпотензії. Пацієнт повинен полежати протягом 30 хв після прийому першої дози. Пацієнтам з підвищеним ризиком виникнення інсульту ретельно зважити співвідношення користь/ризик. Протипоказаний при тяжкій кардіоміопатії (циркуляторна недостатність) та клінічно значущий гіпотензії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Левоноргестрел | Не рекомендується при тяжкій недостатності, протипоказаний при г.захворюваннях печінки або пухлинах печінки | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Левосимендан | з обережністю призначати пацієнтам із порушенням ф-ції печінки легкого та середнього ступенів, не можна застосовувати пацієнтам з тяжким ступенем порушення ф-ції печінки. | з обережністю призначати пацієнтам із порушенням ф-ції нирок легкого та середнього ступенів, не можна застосовувати пацієнтам з тяжким ступенем порушення ф-ції нирок (кліренс креатиніну < 30 мл/хв). | необхідно вводити з обережністю і під пильним ЕКГ- моніторингом пацієнтам з коронарною ішемією, подовженим інтервалом QT незалежно від етіології або у разі, коли препарат вводиться одночасно з ЛЗ, що подовжують інтервал QT; з обережністю застосовувати пацієнтам з тахікардією, фібриляцією передсердь, швидкою відповіддю шлуночків або аритміями, що потенційно можуть загрожувати життю; з обережністю при застосуванні пацієнтам з ІХС; з обережністю хворим з тахікардією або тахісистолічною формою миготливої аритмії або потенційно небезпечними для життя аритміями. | Спеціальних рекомендацій немає.
Левотироксин натрію | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Перед початком лікування тиреоїдними гормонами або проведенням проб на тиреоїдну супресію виключити наявність або попередньо провести лікування таких захворювань, як коронарна недостатність, стенокардія, атеросклероз, АГ. Протипоказаний при г. ІМ, г. міокардиті, г. панкардиті. | Спеціальних рекомендацій немає.
Левофлоксацин | Корекція дози не потрібна. | Левофлоксацин виводиться переважно нирками, потрібна корекція дози для хворих з ослабленою функцією нирок (нирковою недостатністю). | З обережністю застосовувати левофлоксацин пацієнтам із відомими факторами ризику подовження інтервалу QT: вроджений с-м подовження інтервалу QT; супутнє застосування ЛЗ, відомих своєю здатністю подовжувати інтервал QT, нескоригований електролітний дисбаланс (гіпокаліємія, гіпомагніємія); хвороба серця (СН, ІМ, брадикардія). | Відповідні дані щодо застосування препарату відсутні, спеціальних рекомендацій немає.
Лейпрорелін | Контролювати показники функції печінки та, при необхідності, вжити відповідних заходів. | Хворі з обструкцією сечовивідних шляхів повинні знаходитися під ретельним спостереженням протягом перших тижнів лікування, у даних пацієнтів розглянути питання щодо профілактичного застосування антиандрогенів, при розвитку урологічних та неврологічних ускладнень необхідно призначити відповідне лікування. | При терапії агоністами ГнРГ в чоловіків повідомлялося про підвищений ризик розвитку ІМ, раптового серцевого летального наслідку або інсульту. Пацієнтів, які отримують агоністи ГнРГ, необхідно спостерігати на наявність симптомів та ознак, що вказують на розвиток ССЗ, та контролювати згідно з сучасною клінічною практикою.Подовження QT-інтервалу спостерігається при тривалій антиандрогенній терапії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ленограстим | Ефективність і безпека застосування у таких хворих не встановлені. | Ефективність і безпека застосування у таких хворих не встановлені. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Лерканідипін | З обережністю при недостатності, протипоказаний - при тяжкій недостатності; можливе підвищення антигіпертензивного ефекту препарату, що потребує корекції дози. | З обережністю при недостатності, протипоказаний - при тяжкій недостатності (ШКФ < 30 мл/хв). | Протипоказаний при вираженому мітральному і аортальному стенозі, гіпертрофічній кардіоміопатії, декомпенсованій застійній СН, нестабільній стенокардії, 1 місяць після ІМ. При лікуванні пацієнтів із СССУ (якщо не імплантований кардіостимулятор) слід бути обережними; з обережністю призначати при дисфункції лівого шлуночка серця. | Спеціальних рекомендацій немає.
Летрозол | Для пацієнток з ураженням від легкого до середнього ступеня (клас А та В за шкалою Чайлд-П’ю) корекція дози не потрібна. Пацієнти з тяжким порушенням функції печінки (клас С за шкалою Чайлд-П’ю) потребують ретельного нагляду. | Для пацієнток з ураженням від легкого до середнього ступеня (при КлКр > 10 мл/хв) корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Лефлуномід | Протипоказаний при порушеннях функції печінки. Можливі випадки тяжкого ураження печінки (у т.ч. з летальним наслідком) потягом перших 6 міс. лікування. На початковому етапі застосування (після переходу з терапії гепатотоксичними або гематотоксичними ЛЗ) проводити ретельний моніторинг рівня печінкових ферментів. Рівні АЛТ перевіряти перед початком застосування лефлуноміду і 1 р/2 тижн. протягом перших 6 міс. лікування та через кожні 8 тижн. після його закінчення. Протягом лікування при підвищенні рівнів АЛТ в 2-3 р. вище верхньої межі норми зменшити дозу лефлуноміду з 20 мг до 10 мг. Якщо рівень АЛТ тривалий час перевищує вдвічі верхню межу норми або якщо виявлено трикратне підвищення даного показника, прийом припинити і розпочати процедуру виведення. | Протипоказаний при помірній або тяжкій нирковій недостатності. Пацієнтам з помірною нирковою недостатністю корекція дози не потрібна. | Контроль АТ перед початком лікування і періодично після його проведення. | Можливий розвиток інтерстиціальної хвороби легенів, випадки легеневої гіпертензії під час лікування, особилво у пацієнтів, які мають дані захворювання в анамнезі. Такі симптоми з боку легенів як кашель і диспное можуть бути причиною для припинення терапії і проведення подальшого обстеження. Перед початком лікування обстежити пацієнтів щодо виявлення активного або неактивного («латентного») ТБ, за пацієнтами, що мають обтяжений анамнез щодо ТБ та отримують лефлуномід, ретельно спостерігати через ризик реактивації інфекції.
Лідокаїн | Р-н д/ін’єк. протипоказаний при тяжких порушеннях ф-ції печінки; з обережністю і в менших дозах призначати пацієнтам із порушеннями функції печінки. Спрей: з обережністю пацієнтам з порушеннями функції печінки. | Р-н д/ін’єк. протипоканий при тяжких порушеннях ф-ції нирок; з обережністю і в менших дозах призначати пацієнтам із порушеннями функції нирок. спрей: з обережністю пацієнтам з порушеннями ф-ції нирок | Р-н д/ін’єк. протипоказаний пацієнтам з тяжкою брадикардією, тяжкою артеріальною гіпотензією, кардіогенним шоком, тяжкими формами хр. СН (II-III ступеня), СССВ, с-м WPW, с-м Адамса-Стокса, AV-блокада ІІ і ІІІ ст., у перші три місяці після ІМ зі зменшеним серцевим викидом лівого шлуночка (менше 35 % від норми). Під час застосування обов’язковим є контроль ЕКГ. При в/м введенні може підвищитися концентрація креатиніну, що може призвести до помилки при постановці діагнозу г. ІМ. У разі порушень діяльності синусового вузла, подовження інтервалу PQ, розширення QRS або при розвитку нової аритмії зменшити дозу/відмінити лідокаїн. Перед застосуванням при захворюваннях серця нормалізувати рівень калію в крові (гіпокаліємія знижує ефективність лідокаїну). спрей: з обережністю пацієнтам при брадикардії, порушенні провідності, серцевій недостатност. | Р-н д/ін’єк. з обережністю і в менших дозах застосовувати пацієнтам із порушенням фукції дихання. Спрей: спеціальних рекомендацій немає.
Лізиноприл | Спеціальних рекомендацій немає. | Зменшення дози при важкій нирково-судинній гіпертензії. У разі ниркової недостатності (кліренс креатиніну <80 мл/хв) початкову дозу необхідно підбирати відповідно до показників кліренсу креатиніну пацієнта. | Зменшення дози при СН. Для пацієнтів із підвищеним ризиком симптоматичної гіпотензії, з ІХС, цереброваскулярними захворюваннями початок терапії та корекцію доз слід ретельно контролювати; у разі розвитку г.ІМ заборонено застосовувати лізиноприл, якщо лікування судинорозширювальними препаратами може погіршити гемодинамічний статус пацієнта; призначати з обережністю пацієнтам зі стенозом мітрального клапана або обструкцією виходу з лівого шлуночка (аортальний стеноз або гіпертрофічна кардіоміопатія). | Спеціальних рекомендацій немає.
Лінезолід | Застосовувати для лікування пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю лише у ситуаціях, коли очікувана користь є більшою за теоретичний ризик. | Застосовувати лінезолід для лікування пацієнтів з тяжкою нирковою недостатністю з обережністю та лише у ситуаціях, коли очікувана користь є більшою за теоретичний ризик. | Протипоказаний пацієнтам з неконтрольованою АГ (за винятком випадків, коли є можливість ретельного спостереження та моніторингу АТ). | Спеціальних рекомендацій немає.
Лінестренол | Протипоказаний при тяжких формах захворювання печінки, наприклад холестатична жовтяниця або гепатит (чи тяжке захворювання печінки в анамнезі при відсутності нормалізації патологічно змінених показників функціональних проб печінки), гепатоцелюлярні пухлини, с-м Ротора і с-м Дубіна-Джонсона. | Спеціальних рекомендацій немає. | Дещо підвищується ризик специфічних порушень з боку ССС або цереброваскулярних захворювань. | Спеціальних рекомендацій немає.
Лінкоміцин | При порушеннях ф-ції печінки збільшується період напіввиведення лінкоміцину із сироватки крові, що є підставою для зниження частоти введення пацієнтам із порушеною ф-цією; під час довготривалого лікування контролювати ф-цію печінки. При необхідності застосування у пацієнтів із тяжкими порушеннями ф-цій відповідна доза становить 25-30 % від дози, рекомендованої пацієнтам із незміненою функцією. | При порушеннях ф-ції збільшується період напіввиведення лінкоміцину із сироватки крові, що є підставою для зниження частоти введення лінкоміцину пацієнтам із порушеною функцією нирок; під час довготривалого лікування контролювати ф-цію нирок. У разі необхідності застосування для лікування пацієнтів із тяжкими порушеннями ф-цій нирок відповідна доза становить 25-30 % від дози, рекомендованої пацієнтам із незміненою ф-цією. | Капс. - спеціальних рекомендацій немає; р-н для ін’єкц. - можуть виникати тяжкі реакції з боку СС системи, якщо вводити у більш високих, ніж рекомендовано, концентраціях, і з більшою швидкістю. | З обережністю призначати пацієнтам з БА в анамнезі. Р-н д/ін’єкц. - можуть виникати тяжкі р-ції з боку легеневої систем, якщо вводити у більш високих, ніж рекомендовано, концентраціях, і з більшою швидкістю.
Ліофілізований бактеріальний лізат + Гліколь | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Ліраглутид | Досвід лікування пацієнтів із захворюваннями печінки дуже обмежений, щоб рекомендувати застосування пацієнтам з легкими, помірними або тяжкими порушеннями. | Пацієнтам з легкими порушеннями корекція дози не потрібна. Досвід лікування пацієнтів з помірними порушеннями обмежений. Не рекомендується пацієнтам з тяжкими порушеннями, зокрема на кінцевих стадіях захворювання нирок. | Досвід лікування пацієнтів із застійною СН I-II класів (за класифікацією Нью-Йоркської асоціації кардіологів - NYHA) обмежений, а також немає даних щодо лікування пацієнтів із застійною СН III-IV класів; тому ліраглутид не рекомендовано застосовувати у цих пацієнтів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Літій | Спеціальних рекомендацій немає. | Перед початком терапії та протягом лікування перевіряти функцію нирок, тривале лікування проводити при ретельній оцінці ризику/користі; функцію нирок контролювати кожні 6 міс. Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушеннями фунції нирок та нирковій недостатності. | Перед початком терапії та протягом лікування регулярно перевіряти функцію СС системи. Уникати застосування пацієнтам з вродженим с-мом подовженого інтервалу QT, з нескоригованою гіпокаліємією, брадикардією; одночасного застосуванні ЛЗ, що подовжують інтервал QT. Протипоказаний пацієнтам з тяжкими СС захворюваннями з явищами декомпенсації та порушеннями провідності міокарда, с-м Бругада (у т.ч. в сімейному анамнезі). | Спеціальних рекомендацій немає.
Лозартан | Для пацієнтів із порушенням ф-ції печінки в анамнезі слід розглянути питання щодо призначення препарату у меншій дозі. Немає досвіду лікування пацієнтів із тяжкими порушеннями ф-ції печінки, тому лозартан протипоказаний цій групі пацієнтів. | Початкову корекцію дози проводити не потрібно; з обережністю застосовувати пацієнтам із двобічним стенозом ниркових артерій або зі стенозом артерії єдиної нирки. | Початкова доза становить 12,5 мг 1 р/добу, з особливою обережністю призначають препарат пацієнтам зі стенозом аортального і мітрального клапанів або обструктивною гіпертрофічною кардіоміопатією; пацієнтам із СН і симптоматичною небезпечною для життя серцевою аритмією застосовувати з обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ломефлоксацин | Спеціальних рекомендацій немає. | Пацієнтам із нирковою недостатністю регулювати дозу індивідуально. Пацієнтам із КлКр > 10 мл/хв, але < 40 мл/хв, початкова доза становить 400 мг одноразово, надалі підтримуюча доза - 200 мг 1 р/добу. Пацієнтам, що проходять ГД: початкова ударна доза 400 мг з наступною щоденною та підтримуючою дозою 200 мг 1 р/день протягом усього терміну лікування. | З обережністю хворим, у яких в анамнезі наявні такі захворювання, що супроводжуються подовженням інтервалу QT. | Не призначається для емпіричного лікування при бактеріальних загостреннях хр. бронхіту, якщо існує ймовірність що Streptococcus Pneumoniae є збудником.
Ломустин | Контроль функції під час лікування. | Виділяється нирками, ризик розвитку токсичних р-кцій значно вищий; контроль ф-ції нирок під час лікування; при тяжкій нирковій недостатнісоті - протипоказаний. | Застосовувати, враховуючи функціональний стан серця. | Легенева токсичність, спричинена дією ломустину, є дозозалежною. До групи підвищеного ризику належать хворі з вихідними показниками прогнозованої (ФЖЄЛ) або дифузійної спроможності легень (ДСЛco) нижче 70 %. Контроль ф-ції легень під час лікування.
Лоперамід | Призначати з обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Лоратадин | Табл. та сироп: пацієнтам з порушеннями функцій печінки тяжкого ст. призначати у нижчій початковій дозі. У табл. та сиропі для дорослих і дітей із масою тіла більше 30 кг рекомендована початкова доза - 10 мг через день; у формі сиропу для дітей з масою тіла до 30 кг - 5 мг через день. Гель наз.: спеціальних рекомендацій немає. | Табл. та сироп: корекція дози не потрібна. Гель наз.: спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Лорноксикам | Протипоказаний пацієнтам з тяжкою формою ПН. Пацієнтам з печінковою недостатністю рекомендується знижувати дозу препарату. Пацієнтам з ПН (цироз печінки) після застосування у дозі 12-16 мг/добу регулярно проводити лабораторні тести через накопичення лорноксикаму в організмі (підвищення AUC). При тривалому лікуванні (понад 3 міс.) проводити оцінку печінкових ферментів. | З обережністю застосовувати у пацієнтів з легкою НН (рівень сироваткового креатиніну 150-300 мкмоль/л) та помірною НН (рівень сироваткового креатиніну 300-700 мкмоль/л), у випадку погіршення ф-ції лікування припинити. Пацієнтам з НН знижувати дозу і приймати 8 мг/добу. При тривалому лікуванні (понад 3 міс.) проводити оцінку ф-ції нирок (визначення креатиніну). Протипоказаний пацієнтам з тяжкою формою НН (рівень сироваткового креатиніну > 700 мкмоль/л); | Протипоказаний при при тяжкій СН, з обережністю при АГ та/або СН в анамнезі. Пацієнтам із неконтрольованою АГ, хр. СН, ІХС, захворюваннями периферичних артерій та/або цереброваскулярними порушеннями призначати тільки після ретельної оцінки показань. Потрібна оцінка перед призначенням тривалого лікування пацієнтам із факторами ризику виникнення СС захворювань. | З обережністю хворим на БА або з даним захворюванням в анамнезі.
Магнію сульфат | Р-н для ін'єкцій: протипоказаний при вираженій печінковій недостатності. Порошок: спеціальних рекомендацій немає. | Р-н для ін'єкцій та порошок: протипоказані при порушенні функцій нирок, вираженій нирковій недостатності. Р-н для ін'єкцій: при нирковій недостатності виведення магнію уповільнюється, при повторних введеннях настає його кумуляція. Тому у хворих із тяжким порушенням функції доза повинна бути не більше 20г магнію сульфату (81 ммоль Mg2+) протягом 48 год., хворим з олігурією або тяжким порушенням функції нирок слід вводити магнію сульфат в/в швидко. При тривалому застосуванні проводити моніторинг функції нирок. | Р-н для ін'єкцій: артеріальній гіпотензії; вираженій брадикардії (ЧСС <55 уд/хв); AV-блокаді. При тривалому застосуванні проводити моніторинг СС системи. Порошок: спеціальних рекомендацій немає. | Р-н для ін'єкцій та порошок: протипоказані при станах, що супроводжуються пригніченням дихального центру. Р-н для ін'єкцій: з обережністю застосовувати при захворюваннях органів дихання. При тривалому застосуванні проводити моніторинг функції частоти дихання.
Макрогол | Вживати з обережністю пацієнтам з порушеннями функцій печінки. | Вживати з обережністю пацієнтам з порушеннями функцій нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Через наявність у складі діоксину сірки, у рідкісних випадках препарат може викликати алергічні реакції та бронхоспазм.
Манітол | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при нирковій недостатності з порушенням фільтраційної функції нирок; ГНН з тривалістю анурії понад 12 год. | Протипоказаний при тяжкій СН, з обережністю при хр. СН. Контролювати рівень АТ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мебгідролін | З обережністю призначають при тяжкій недостатності (можлива корекція дози та інтервалів між прийомами). | З обережністю призначають при тяжкій недостатності (можлива корекція дози та інтервалів між прийомами); протипокзаний при гіперплазії передміхурової залози. | Протипоказано при порушеннях серцевого ритму. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мебеверин | Корекція дози для пацієнтів з порушенням функції печінки не вважається необхідною. | Корекція дози для пацієнтів з порушенням функції нирок не вважається необхідною. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Мебендазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мебікар | Застосовувати з обережністю. | Застосовувати з обережністю. | З обережністю застосовувати хворим на артеріальну гіпотензію. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мебіфон | Протипоказаний при тяжких порушеннях ф-ції печінки. | Протипоказаний при тяжких порушеннях ф-ції нирок Були повідомлення про порушення функції нирок при прийомі бісфосфонатів. Фактори, що підвищують імовірність порушення функції нирок, включають: дегідратацію, наявні порушення ниркових функцій, багаторазові цикли застосування бісфосфонатів, застосування нефротоксичних засобів або проведення інфузії у більш короткі терміни, ніж рекомендовано. Перед застосуванням препарату необхідно оцінити рівень креатиніну крові | Протипоказаний при інсульті, ІМ в анамнезі (не раніше ніж за 6 місяців до початку терапії), декомпенсованій СН. | Протипоказаний пацієнтам з активним туберкульозом.
Медроксипрогестерон | Не проводилося досліджень з оцінювання впливу захворювань печінки на фармакокінетику. Майже повністю виводиться печінкою, а стероїдні гормони можуть погано метаболізуватися у пацієнтів з печінковою недостатністю тяжкого ступеня. | Немає необхідності коригувати дози. | Не рекомендується пацієнтам з венозною тромбоемболією в анамнезі; припинити застосування у разі розвитку венозної тромбоемболії під час його застосування. | Призначати з обережністю хворим на астму, перебіг якої може погіршуватися внаслідок затримки рідини.
Мелоксикам | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій НН без застосування діалізу. | Протипоказаний при аортокоронарному шунтуванні, тяжкій неконтрольованій СН. Для пацієнтів із факторами ризику рекомендується клінічний нагляд за АТ на початку терапії, особливо на початку курсу лікування мелоксикамом. | Протипоказаний при БА ( в т.ч. аспіринчутлива), назальних поліпах.
Мелфалан | Призначати з обережністю. | Початкову дозу для пацієнтів з помірною або тяжкою нирковою недостатністю зменшувати на 50 %, а в подальшому визначати дозу залежно від ступеня супресії кровотворення. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мемантин | При порушеннях функції печінки легкого або середнього ступеня тяжкості (Child Pugh А, B) корекція дози не потрібна. Застосування пацієнтам з тяжким порушенням - не рекомендується. | Порушення функції нирок легкого ступеня тяжкості (кліренс креатиніну 50-80 мл/хв) - корекція дози не потрібна; середнього ступеня (кліренс креатиніну -30-49 мл/хв) - добову дозу зменшити до 10 мг, її можна збільшити до 20 мг/добу, якщо немає негативних реакцій на лікування; тяжкого ступеня (кліренс креатиніну - 5-29 мл/хв) - добову дозу зменшити до 10 мг. | Ретельно наглядати за пацієнтами, які нещодавно перенесли ІМ та хворими з декомпенсованою застійною СН (III-IV ступеня згідно з класифікацією Нью-Йоркської кардіологічної асоціації), за особами з неконтрольованою АГ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Менадіон | Протипоказаний при тяжкій ПН. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Менопаузальний гонадотропін людини | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | У жінок з факторами ризику тромбоемболічних ускладнень оцінити співвідношення користі та ризиків застосування гонадотропінів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мепівакаїн | З обережністю застосовувати пацієнтам із захворюваннями печінки. При печінковій недостатності зменшувати дозу. | З обережністю застосовувати пацієнтам із захворюваннями нирок. | Протипоказаний до застосування пацієнтам з порушеннями провідникової системи серця (AV-блокадою ІІ-ІІІ ст., задокументованою брадикардією), порушенням AV-провідності, які не підтримуються кардіостимулятором; г. СН; тяжкій артеріальній гіпотензії. З обережністю застосовувати пацієнтам із СС захворюваннями, стенокардією (стиснення в грудній клітці), атеріосклерозом. Проводити ретельне та постійне відстеження СС показників стану організму та стану притомності пацієнта після кожної ін’єк. | Проводити ретельне та постійне відстеження дихальних (адекватність дихання) показників стану організму та стану притомності пацієнта після кожної ін’єк. Під час застосування має бути в наявності реанімаційне обладнання (особливо джерела кисню) для ШВЛ.
Меропенем | Коригування дози не потрібне. У зв’язку з ризиком розвитку печінкової токсичності (порушення функції печінки з холестазом і цитолізом) під час лікування меропенемом ретельно контролювати печінкові функції. | Корекція дози препарату рекомендується пацієнтам з помірним та тяжким порушенням функції нирок. Рекомендовані дози для дорослих та дітей з масою тіла > 50 кг з КлКр < 51 мл/хв: 26-50 мл/хв - повна одноразова доза кожні 12 год.; 10-25 мл/хв - половина одноразової дози кожні 12 год.; <10 мл/хв - половина одноразової дози кожні 24 год. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Месалазин | З обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції печінки. Протипоказаний при тяжкій недостатності. Контроль АЛТ або АСТ. | З обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції нирок. Протипоказаний при тяжкій недостатності. Контроль рівня азоту сечовини крові, креатиніну у пацієнтів з протеїнурією. | Можливе виникнення месалазин-індукованих реакцій гіперчутливості з боку серця (міокардит та перикардит). | Контроль лікаря при БА.
Месна | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Местеролон | Протипоказаний пацієнтам з пухлинами печінки в даний час або в минулому. | Протипоказаний при раку передміхурової залози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Метадон | Призначати з обережністю, лікування розпочинати з низької початкової дози. Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Призначати з обережністю, лікування розпочинати з низької початкової дози. Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Застосовувати з особливою обережністю при гіпертрофії серця, при супутньому застосуванні діуретиків, при гіпокаліємії і гіпомагніємії та пацієнтам із порушеннями провідності в анамнезі. З обережністю застосовувати хворим з ІХС; у разі наявності миттєвої серцевої смерті у сімейному анамнезі; при одночасному застосуванні ЛЗ, що подовжують інтервал QT. | Протипоказаний при ДН (за відсутності устаткування для реанімації) чи ХОЗЛ, г. БА, с-мі апное уві сні.
Метамізол натрію | Протипоказаний при печінковій недостатності. Оскільки швидкість виведення ЛЗ зменшується при порушенні функції печінки, слід уникати застосування багаторазових високих доз. Зниження дози не потрібне при короткотривалому застосуванні препарату. | Протипоказаний при нирковій недостатності, пієлонефриті, гломерулонефриті, у т. ч. в анамнезі. Оскільки швидкість виведення ЛЗ зменшується при порушенні функції нирок, слід уникати застосування багаторазових високих доз. Зниження дози не потрібне при короткотривалому застосуванні препарату. | Не можна вводити в/в хворим із систолічним АТ нижче 100 мм рт. ст.З обережністю застосовувати пацієнтам при ІМ. При призначенні хворим з г. СС патологією - ретельний контроль за гемодинамікою. Для запобігання різкому зниженню АТ в/в введення проводити повільно (зі швидкістю не більше 1 мл/хв), пацієнт повинен знаходитись у положенні лежачи, необхідний контроль АТ, ЧСС. | Протипоказаний при БА, бронхоспазмі. Для запобігання різкому зниженню АТ в/в введення проводити повільно (зі швидкістю не більше 1 мл/хв), пацієнт повинен знаходитись у положенні лежачи, необхідний контроль АТ, ЧСС і дихання. У хворих на атопічну БА і поліноз підвищений ризик розвитку реакцій гіперчутливості.
Метилергометрин | З обережністю. | З обережністю. | Протипоказаний при АГ; захворюваннях периферичних судин та серця (нестійкій або вазоспастичній стенокардії). При в/в введенні ретельно контролювати АТ, небезпека раптового підвищення АТ та тяжкого порушення мозкового кровообігу. Пацієнти із захворюваннями коронарних артерій чи з наявністю факторів ризику захворювань коронарних судин (куріння, ожиріння, ЦД, наявність високого рівня холестерину) схильні до розвитку ішемії та ІМ внаслідок метилергеметрин-індукованого спазму. | Спеціальних рекомендацій немає.
Метилпреднізолон | З обережністю при печінковій недостатності; відзначається посилення ефектів КС у пацієнтів з цирозом печінки. | З обережністю при недостатності. У пацієнтів з нирковою недостатністю немає потреби в коригуванні дози. | У хворих із вже існуючими факторами ризику ускладнень з боку ССС може підвищувати ризик додаткових серцево-судинних ефектів, якщо застосовувати ГКС у високих дозах і тривалими курсами; з обережністю застосовувати при АГ та у разі застійної СН і лише за умови нагальної потреби. | Спеціальних рекомендацій немає.
Метіонін | Незбалансоване застосування у великих дозах може призвести до пошкодження клітин печінки. | При г. та хр. недостатності бути обережними у зв'язку з небезпекою виникнення гіперазотемії. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Метоклопрамід | Пацієнтам із тяжким порушенням функції печінки рекомендується зменшення дози (застосовувати половинну дозу метоклопраміду). | У хворих з термінальною стадією порушення функції нирок (кліренс креатиніну ≤15 мл/хв) дозу метоклопраміду необхідно зменшити на 75 %.; з помірним та тяжким порушенням функції нирок (кліренс креатиніну 15-60 мл/хв) дозу метоклопраміду необхідно зменшити на 50 %. | З особливою уважністю застосовувати метоклопрамід, особливо, коли препарат вводиться в/в, у пацієнтів із порушенням серцевої провідності (включаючи подовження інтервалу QT), пацієнтів із порушенням балансу електролітів, брадикардією, а також у пацієнтів, які приймають препарати, що подовжують інтервал QT. | Ін'єкційний р-н не застосовувати при БА з чутливiстю до сульфiту.
Метокси поліетилен гліколь-епоетину бета | Корекція початкової дози та режиму дозування не потрібна пацієнтам з ПН. | Виявляти обережність при підвищенні доз препарату пацієнтам з ХНН, у пацієнтів з хронічною хворобою нирок к-ція Hb не повинна перевищувати верхню межу норми цільової к-ції Hb. Лікування препаратом здійснювати під наглядом лікаря, який має досвід у лікуванні пацієнтів з НН. | Рівень АТ необхідно адекватно контролювати у всіх пацієнтів перед, на початку та під час лікування препаратом. Якщо АТ не вдається контролювати медикаментозно чи за допомогою дієти, дозу препарату необхідно зменшити чи припинити лікування; спостерігався підвищений ризик смерті і серйозних СС подій, у тому числі тромбозу або цереброваскулярних подій, включаючи інсульт, при застосуванні засобів, які стимулюють еритропоез, з метою досягнення цільового Hb >12 г/дл (7,5 ммоль/л). | Спеціальних рекомендацій немає.
Метопрололу сукцинат | Може знадобитися зниження дози у випадку дуже тяжкого порушення функції печінки. | Коригування дози не потрібно, оскільки швидкість виведення незначним чином залежить від функції нирок. | У пацієнтів із СН в анамнезі або з бідним серцевим резервом враховувати потребу в супутній терапії діуретиками. Може привести до розвитку брадикардії у пацієнтів. З обережністю призначати пацієнтам із серцевою блокадою І ступеня. Протипоказано застосовувати при нестабільній, некомпенсованій СН. | При лікуванні хворих з БА або з ін. обструктивними захворюваннями легень одночасно призначити адекватну бронхолітичну терапію.
Метопрололу тартрат | Зменшення дози метопрололу зазвичай необхідне для пацієнтів з обмеженими печінковими ф-ціями (цироз печінки). | Коригування дози не потрібне. | Пацієнтам з стенокардією Принцметала застосовувати з обережністю. Може призводити до порушення периферичного артеріального кровообігу, такі як переміжна кульгавість; хворим з тяжкою стабільною СН (NYHA IV) лікавання повинні проводити лікарі зі спеціальними навичками та досвідом. Особливу увагу потрібно приділяти пацієнтам з ІХС під час припинення лікування ч/з ризик виникнення серцевих нападів, включаючи раптовий летальний наслідок. | При лікуванні хворих з БА у якості супутньої терапії призначають β2-агоністи (у таблетках або аерозолі); може знадобитися збільшення дози β2-агоністів.
Метотрексат | протипоказаний при порушеннях функції печінки (рівень білірубіну > 85,5 мкмоль/л); чинить токсичну дію на печінку; | протипоказаний при порушеннях функції нирок (кліренс креатиніну < 20 мл/хв). | спеціальних рекомендацій немає. | Ураження легень може розвиватися при лікуванні метотрексатом у будь-яких дозах. Легеневі захворювання вимагають швидкої діагностики і відміни метотрексату.протипоказано при тяжких, гострих або хронічних інфекціях (туберкульоз)
Метронідазол | Табл. (250 мг), капс. (500 мг): спеціальних рекомендацій немає. Табл. (400 мг): з обережністю призначати пацієнтам із печінковою енцефалопатією, за необхідності добову дозу зменшити до 1/3 та приймати 1 р/добу. Р-н для інфузій: протипоказаний при печінковій недостатністі (якщо необхідно призначити високі дози препарату). Табл.ваг.: з обережністю пацієнтам з печінковою енцефалопатією. Добову дозу необхідно зменшити на третину і можна застосовувати 1 р/добу. | Табл. (250 мг), капс. (500 мг): спеціальних рекомендацій немає. Табл. (400 мг), р-н для інфузій: корекція дози не потрібна; виводиться за допомогою ГД протягом 8 год., тому пацієнтам після ГД негайно повторно застосувати метронідазол; коригування дози пацієнтам з нирковою недостатністю, які перебувають на фракційному ПД або неперервному амбулаторному ПД не потрібне. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Метформін | Протипоказано при печінковій недостатності. | Протипоказано при нирковій недостатності. Перед початком і регулярно під час лікування метформіном необхідно перевіряти кліренс креатиніну в сироватці крові: пацієнтам з нормальною ф-цією нирок не менше 1 разу на рік; пацієнтам з порушеною ф-цією нирок та пацієнтам літнього віку не менше 2-4 разів на рік. Якщо кліренс креатиніну < 45 мл/хв (ШКФ < 45 мл/хв/1,73 м2), застосовувати метформін протипоказано. | Пацієнти із CН мають більш високий ризик розвитку гіпоксії. Пацієнтам зі стабільною хр. СН метформін можна застосовувати при регулярному моніторингу серцевої ф-цї. Метформін протипоказаний пацієнтам із г. та нестабільною СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мефлохін | Протипоказано при тяжкій печінковій недостатності. У хворих із порушенням функції печінки виведення мефлохіну може сповільнюватися, також підвищується ризик побічних реакцій. | З обережністю застосовувати мефлохін хворим із нирковою недостатністю. | Є ризик подовження інтервалу QTc при призначенні мефлохіну з кетоконазолом, галофантрином. | Спеціальних рекомендацій немає.
Міансерин | Протипоказаний пацієнтам із тяжкими порушеннями функції печінки. | З обережністю при нирковій недостатності, гіпертрофії передміхурової залози. | З обережністю призначають пацієнтам із факторами ризику подовження інтервалу QT/ тахікардії типу «пірует», із вродженим с-мом подовженого інтервалу QT, особам із структурними СС захворюваннями, дисфункцією лівого шлуночка. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мідекаміцин | Протипоказаний при тяжких порушеннях функцій печінки. Під час тривалого лікування контролювати активність печінкових ферментів, особливо у пацієнтів із порушенням функції печінки в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мікафунгін | Коригувати дозу для пацієнтів з легкою або помірною дисфункцією не потрібно. Не рекомендовано застосовувати для лікування пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю. | Немає необхідності коригувати дозу для пацієнтів з нирковою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Міконазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мікст-алергени пилкові | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Абсолютні протипоказання: СС захворювання, при яких можливі ускладнення при використанні адреналіну (епінефрину), застосування антагоністів β-адренорецепторів (β-блокаторів), в т. ч. місцевих, інгібіторів АПФ (для лікування АГ, ІХС), важкі кардіоваскулярні захворювання, ІМ давністю до 1 року. | Абсолютне протипоказання: відсутність контролю БА (FEV1 < 70 % на тлі адекватної фармакотерапії, у т. ч. важка форма БА).
Мікст-алергени побутові | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Абсолютні протипоказання: СС захворювання, при яких можливі ускладнення при застосуванні адреналіну (епінефрину); застосування антагоністів β-адренорецепторів (β-блокаторів), у т. ч. місцевих, інгібіторів АПФ (для лікування АГ або ІХС), важкі кардіоваскулярні захворювання, ІМ давністю до 1 року. | Абсолютні протипоказання: відсутність контролю БА (FEV1 <70 % на тлі адекватної фармакотерапії, у т. ч. тяжка форма БА).
Мірамістин | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає.
Міртазапін | Кліренс міртазапіну може бути зменшений у пацієнтів з порушеннями функції печінки. Це слід врахувати при призначенні мірзатену цій категорії пацієнтів, особливо з тяжким порушенням функції печінки. У разі виникнення жовтяниці лікування слід припинити. | Протипоказаний при нирковій недостатності. Кліренс міртазапіну може бути зменшений у пацієнтів з помірними та тяжкими порушеннями функції нирок (кліренс креатиніну < 40 мл/хв). Призначаючи його цій категорії пацієнтів, контролювати кліренс креатиніну. | Ретельний добір дози та регулярний лікарський контроль за хворими із СС захворюваннями, що супроводжуються порушенням провідності; для хворих на стенокардію та г. ІМ - в таких випадках дотримуватися звичайних застережних заходів і ретельно дотримуватися режиму супутньої терапії; з низьким АТ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Мітоксантрон | При лікуванні пацієнтів із захворюваннями печінки необхідна обережність, за необхідності слід коригувати дозу, оскільки кліренс мітоксантрону зменшується внаслідок порушення функції печінки. | При лікуванні пацієнтів із захворюваннями нирок застосовувати з обережністю. | Перед введенням початкової дози, через регулярні проміжки часу та/або у разі появи ознак або симптомів застійної серцевої недостатності рекомендується оцінка фракції викиду лівого шлуночка (ФВЛШ). Кардіотоксичність може виникнути в будь-який час лікування мітоксантроном, при цьому ризик зростає зі збільшенням сукупної дози або при комбінованому застосуванні мітоксантрону та інших потенційно кардіотоксичних лікарських засобів (наприклад, інших антрациклінів). | Спеціальних рекомендацій немає
Міфепристон | Протипоказаний при г. та хр. печінковій недостатності. | Протипоказаний при г. та хр. нирковій недостатності. | З обережністю застосовують при тяжкій АГ, порушеннях ритму серця і СН, пацієнткам, які мали протезування клапанів серця або в анамнезі інфекційний ендокардит, з обережністю призначати препарати пацієнткам з наявними СС хворобами або факторами ризику розвитку таких захворювань. | Обережно призначають при ХОЗЛ (у тому числі БА).
Моксифлоксацин | У разі виникнення симптомів фульмінантного гепатиту, таких як астенія, що швидко розвивається та супроводжується жовтяницею, темною сечею, схильністю до кровотеч або печінковою енцефалопатією, пацієнтам рекомендується проконсультуватися з лікарем перед продовженням лікування. При появі ознак порушення функції печінки необхідно провести дослідження функції печінки. | Пацієнти, які мають порушення функції нирок від легкого до тяжкого ступеня, та пацієнти, які перебувають на хр. діалізі, наприклад ті, хто проходить ГД та довготривалий амбулаторний перитонеальний діаліз, не потребують корекції дози. | З обережністю застосовувати пацієнтам зі станами, що сприяють розвитку аритмії (г.ішемія міокарда), оскільки такі хворі мають підвищений ризик виникнення шлуночкової аритмії (включаючи поліморфну шлуночкову тахікардію типу пірует) та зупинки серця. Протипоказаний пацієнтам із вродженим або набутим подовженням інтервалу QT; порушенням балансу електролітів, особливо у випадку нескоригованої гіпокаліємії; клінічно значущою брадикардією; клінічно значущою СН зі зниженням фракції викиду лівого шлуночка; симптоматичними аритміями в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає.
Моксонідин | Спеціальних рекомендацій немає. | Дозу препарату для пацієнтів з порушенням ф-ції нирок слід підбирати індивідуально. | Протипоказаний при СССВ; брадикардії у спокої нижче 50 уд./хв. З обережністю слід застосовувати моксонідин пацієнтам із тяжкою ІХС або нестабільною стенокардією, оскільки досвід застосування препарату таким пацієнтам обмежений. | Спеціальних рекомендацій немає.
Молсидомін | Корекція дози при недостатності. | При нирковій недостатності застосовувати більш низькі дози з поступовим їх підвищенням до отримання необхідного терапевтичного ефекту. | Протипоказаний при г. ангінозному нападі, г.ІМ, г. недостатність кровообігу, включаючи шок (в т.ч. кардіогенний), судинний колапс, виражена артеріальна гіпотензія (систолічний тиск менше 100 мм рт. ст.); з обережністю при гіпертрофічній обструктивній кардіоміопатії, констриктивному (стенозуючому) перикардиті, тампонаді порожнини перикарда, зниженні тиску у шлуночках серця, при стенозі аорти або мітральному стенозі, порушенні функції лівого шлуночка (недостатності лівого шлуночка). | Спеціальних рекомендацій немає
Мометазон | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | застосовувати з обережністю або не застосовувати зовсім хворим з активною або латентною туберкульозною інфекцією респіраторного тракту; порошок д/інгал. - застосовувати з обережністю при інфекціях респіраторного тракту, активному або латентному туберкульозі легень, або пацієнтів з нелікованими грибковими, бактеріальними, системними вірусними інфекціями.
Монтелукаст | Корегування дози у пацієнтів з недостатністю легкого чи помірного ступеня не потрібно; з тяжкою печінковою недостатністю рекомендації щодо корегування дози відсутні. | Корегування дози у пацієнтів з нирковою недостатністю не потрібно. | Спеціальних рекомендацій немає. | Не застосовувати для зняття г. астматичних нападів.
Морфін | Зменшення дози при недостатності; застосовувати з обережністю при жовчних коліках. | Зменшення дози при недостатності. | З обережністю пацієнтам з аритмією, тяжким ступенем легеневого серця, артеріальній гіпотензії. | З обережністю при порушеннях функції дихання, тяжкій формі та загостреннях БА.
Мосаприд | Застосовувати з обережністю в пацієнтів з печінковою недостатністю. | Застосовувати з обережністю в пацієнтів з нирковою недостатністю. | Застосовувати з обережністю пацієнтам із захворюванням серця в анамнезі, включаючи СН, порушення провідності, шлуночкові аритмії (включаючи torsades de pointes), ішемію міокарда (потенційний ризик появи аритмії); при одночасному прийомі препаратів, які подовжують інтервал QT (прокаїнамід, хінідин, флекаїнід, соталол, трициклічні антидепресанти, які потенційно можуть підвищувати ризик появи аритмії, включаючи torsades de pointes); у пацієнтів із порушенням рівня електролітів, особливо гіпокаліємії або одночасному прийомі ЛЗ, які можуть швидко спричиняти гіпокаліємію (фуросемід, які потенційно підвищують ризик появи аритмії). | Спеціальних рекомендацій немає.
Мупіроцин | Мазь назальна - спеціальних рекомендацій немає. Крем, мазь: корекція дози не потрібна. | Мазь назальна - спеціальних рекомендацій немає. Крем - корекція дози не потрібна, мазь - не застосовувати якщо є ознаки помірної або тяжкої ниркової недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Надропарин | Застосовувати з обережністю з ПН. | протипоказаний при тяжкій НН (КлКр < 30 мл/хв) при лікуванні нестабільної стенокардії та ІМ без патологічного зубця Q на ЕКГ, при лікуванні тромбоемболічних ускладнень. У пацієнтів із НН збільшений ризик виникнення кровотеч, і лікувати їх потрібно з обережністю. Рішення про можливість зменшення дози для лікування пацієнтів із КлКр від 30 до 50 мл/хв має базуватися на клінічній оцінці лікарем індивідуальних факторів ризику кожного пацієнта щодо виникнення кровотеч порівняно з ризиком виникнення тромбоемболії. | Застосовувати з обережністю при тяжкій АГ, судинних захворюваннях хоріоретини. Протипоказаний при г. інфекційному ендокардиті. | Спеціальних рекомендацій немає.
Налбуфін | з обережністю при печінковій недостатності, а у разі необхідності застосування ‒ зменшити дози препарату та ретельно контролювати стан хворого. | з обережністю при нирковій недостатності, а у разі необхідності застосування ‒ зменшити дози препарату та ретельно контролювати стан хворого. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при пригніченні дихання. З обережністю при дихальній недостатності (у тому числі при хронічних обструктивних захворюваннях легень, бронхіальній астмі). Може спровокувати розвиток дихальної недостатності.
Налоксон | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при ССЗ, через ризик розвитку небажаних ефектів як тахікардія і фібриляція шлуночків у післяопераційних хворих під час призначення. | Тривалість дії деяких опіоїдних аналгетиків може перевищувати тривалість дії налоксону, тому пацієнти мають перебувати під постійним медичним наглядом і в умовах, які дозволяють здійснювати ШВЛ та інші реанімаційні заходи. Може спричинити набряк легенів.
Нандролон | З обережністю призначати. | Призначати з обережністю. Перед початком та під час лікування - обстеження простати. | З обережністю при порушенні функції міокарда, АГ. | Спеціальних рекомендацій немає
Напроксен | Пацієнтам з порушеннями функції печінки застосовувати у найнижчих ефективних дозах. Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушеннями функції печінки . | Пацієнтам з НН приймати у найменшій ефективній дозі. Пацієнтам визначити КлКр та контролювати його протягом лікування. Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушеннями ф-ції нирок (з КлКр < 30 мл/хв) та при проведенні ГД. | Протипоказаний при СН. Для пацієнтів із неконтрольованою АГ, застійною СН, ІХС, хворобою периферичних артерій та/або порушенням мозкового кровообігу ретельно зважити необхідність застосування напроксену, для осіб із факторами ризику виникнення СС подій (наприклад гіпертензія, гіперліпідемія, діабет, куріння) ретельно зважити необхідність застосування напроксену перед початком довготривалої терапії. | у пацієнтів, в анамнезі яких є бронхоспазм, астма, риніти та носові поліпи, також можуть розвинутись анафілактоїдні р-ції.
Натаміцин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Натрію аміносаліцилат | Протипоказано при тяжкій печінковій недостатності, гепатиті, цирозі печінки. Під час лікування проводити лабораторний контроль функціонального стану печінки. Обережно призначати пацієнтам із порушеннями функції печінки | Протипоказано при вираженій патології нирок (нефрит), тяжкій нирковій недостатності. Під час лікування проводити лабораторний контроль сечі. Обережно призначати пацієнтам із порушеннями функції нирок. | Протипоказаний прит вираженій гіпертрофії міокарда лівого шлуночка, декомпенсованій СН, тяжкому атеросклерозі, тромбофлебітах. | Спеціальних рекомендацій немає.
Натрію бікарбонат | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при нирковій недостатності. | Протипоказаний при застійній СН, АГ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Натрію гідрокарбонат | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при захворваннях нирок - розвиток набряків. | З обережністю при супутніх захворюваннях серця - розвиток СН та набряків. | Спеціальних рекомендацій немає.
Натрію оксибутират | У пацієнтів з порушенням функції збільшується період напіввиведення і час системної експозиції на організм. | Не застосовувати пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю. Дотримуватися безсольової дієти пацієнтам із порушеннями функції нирок помірного та середнього ступеня тяжкості | Не застосовувати пацієнтам з тяжкою АГ, брадикардією, порушенням серцевої провідності. В період лікування дотримуватися безсольової дієти пацієнтам із СН, АГ помірного та середнього ступеня тяжкості. | Пригнічує дихальний центр.
Натрію пікосульфат | Спеціальних рекомендацій немає. | При тяжкому порушенні функції нирок застосовувати лише під медичним наглядом. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Натрію тіосульфат | З обережністю призначати хворим з цирозом печінки. | З обережністю призначати хворим з нирковою недостатністю. | З обережністю призначати хворим з АГ, застійною СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Натрію фторид | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Натрію хлорид | Р-н д/ін`єкцій, р-н д/інфузій: з обережністю пацієнтам при набряково-асцитичному с-мі у хворих на цироз печінки. Крап. та спрей наз.: спеціальних рекомендацій немає. | Р-н д/ін`єкцій, р-н д/інфузій: з обережністю пацієнтам із порушеннями видільної функції нирок. Крап. та спрей наз.: спеціальних рекомендацій немає. | Р-н д/ін`єкцій, р-н д/інфузій: з обережністю пацієнтам із декомпенсованими вадами серця. Крап. та спрей наз.: спеціальних рекомендацій немає. | Р-н д/ін`єкцій, р-н д/інфузій: протипоказаний при станах, пов’язаних з небезпекою розвитку набряку легенів. Крап. та спрей наз.: спеціальних рекомендацій немає.
Небіволол | Досвід застосування препарату у таких пацієнтів обмежений, тому небіволол протипоказаний. | Рекомендована початкова доза становить 2,5 мг на добу, за необхідності добову дозу можна збільшити до 5 мг. Досвіду застосування препарату хворим на тяжку ниркову недостатність (рівень креатиніну сироватки ≥ 250 мкмоль/л) немає, тому застосування небівололу таким хворим не рекомендується. | Пацієнтам із нелікованою хр. СН блокатори β-адренорецепторів не слід призначати, поки їх стан не стане стабільним. Застосовувати з обережністю при лікуванні: а) пацієнтів з порушеннями периферичного кровообігу (хвороба або с-м Рейно, переміжна кульгавість), оскільки може розвинутися загострення зазначених захворювань; б) пацієнтів з AV І ст. у зв’язку з негативним впливом блокаторів β-адренорецепторів на провідність; в) хворих на стенокардію Принцметала внаслідок безперешкодної вазоконстрикції коронарних артерій, опосередкованої через α-адренорецептори: блокатори β-адренорецепторів можуть збільшувати частоту і тривалість нападів стенокардії. | З обережністю при обструктивних захворюваннях. Протипоказаний при бронхонхоспазмі та БА.
Невірапін | Протипоказаний при тяжкій дисфункції печінки (клас С за класифікацією Чайлда-П’ю,) або проведеннї попереднього лікування з метою нормалізації рівня АСТ або АЛТ, що більш ніж у 5 разів реревищує верхню межу норми (ВМН). Якщо у пацієнта є підозра на асоційовані з застосуванням невірапіну висипання, необхідно перевірити функцію печінки. У разі підвищення рівнів АСТ або АЛТ > 5 ВМН застосування невірапіну припинити. Регулювати дозу не потрібно пацієнтам з легкою і помірною печінковою недостатністю | Пацієнтам із порушеннями функції нирок після кожної процедури діалізу рекомендується прийняти дозу 200 мг невірапіну. Дозу не потрібно змінювати пацієнтам із КлКр≥ 20 мл/хв | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Неостигмін | спеціальних рекомендацій немає. | протипоказаний при механічній обструкції сечовивідних шляхів, гіпертрофії передміхурової залози, що супроводжується утрудненим сечовипусканням. | протипоказаний при ІХС, стенокардії, аритмії, брадикардії, вираженому атеросклерозі. З обережністю при артеріальній гіпотензії, порушенні серцевого ритму, при застосуванні протиаритмічних ЛЗ. | протипоказаний при БА.
Нефопам | З обережністю при недостатності. | З обережністю при недостатності. Протипоказаний при затримці сечі, пов’язаної з уретропростатичними порушеннями. | бути обережним при призначенні препарату, пацієнтам з патологією ССС, оскільки існує ймовірність виникнення тахікардії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Нікетамід | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Нікотин | З обережністю у пацієнтів з тяжкою/помірно вираженою печінковою недостатністю. | З обережністю у пацієнтів з тяжкою нирковою недостатністю. | Протипоказаний при нещодавно перенесеному ІМ (протягом останніх 3 місяців), нестабільній або прогресуючій стенокардії, стенокардії Принцметала, тяжких аритміях серця, г. інсульті. З обережністю пацієнтам із тяжкими СС захворюваннями; АГ, стабільна стенокардія, облітеруючі захворювання периферичних артерій та СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Нілотиніб | Рекомендується з обережністю застосовувати пацієнтам з печінковою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | з обережністю застосовувати препарат пацієнтам з неконтрольованими або тяжкими захворюваннями серця (наприклад, нещодавно перенесений ІМ, застійна СН, нестабільна стенокардія або клінічно значуща брадикардія). | Спеціальних рекомендацій немає.
Німесулід | Протипоказаний при порушеннях ф-ції печінки, супутньому застосуванні з ін. потенційно гепатотоксичними ЛЗ. | Протипоказаний при тяжких порушеннях ф-ції нирок. | Протипоказаний при тяжкій СН, цереброваскулярних кровотечах або інших крововиливах в анамнезі; з обережністю при СН; хворим із неконтрольованою АТ, г. СН, застійною СН легкого або середнього ступеня тяжкості, встановленою ІХС, захворюваннями периферичних артерій та/або цереброваскулярними захворюваннями призначати після ретельної оцінки стану. | Протипоказано при бронхоспазмі, риніті в анамнезі.
Німодипін | біодоступність препарату може підвищуватися. У таких випадках слід зменшити дозу або у разі необхідності розглянути питання про припинення лікування. | р-н для ін'єкцій: лікування проводити під ретельним контролем функції нирок; при погіршенні функції - розглянути питання про припинення лікування. Табл.: особливих вказівок немає. | з особливою обережністю при артеріальній гіпотензії (систолічного АТ <100 мм рт.ст.). У пацієнтів із нестабільною стенокардією або протягом перших 4 тижнів після розвитку г. ІМ ретельно зважити співвідношення потенційного ризику та користі від призначення препарату. | спеціальних рекомендацій немає.
Ністатин | Зміна дози не потрібна. | Зміна дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Нітрогліцерин | З обережністю при виражених порушеннях ф-ції. | З обережністю при виражених порушеннях ф-ції. | З обережністю при г. ІМ, гіпоксемії, легеневому серці, гіпертрофічній кардіоміопатії, гіпотензії, стенокардії, хворим з аортальним або мітральним стенозом. | з обережністю при токсичному набряку легень; може знизити рівень кисню в крові у пацієнтів з легеневими захворюваннями або легеневим серцем; необхідна обережність при застосуванні у пацієнтів з гіпоксемією та порушенням вентиляції/перфузії ч/з захворювання легень.
Нітроксолін | При порушенні ф-ції печінки звичайну дозу зменшити вдвічі. При довготривалому застосуванні регулярно здійснювати контроль за показниками ф-ції печінки. Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій недостатності (КлКр< 0,33 мл/с). З обережністю призначати препарат пацієнтам із порушеннями ф-ції нирок ч/з можливість кумуляції нітроксоліну. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Нітрофурал | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Нітрофурантоїн | З обережністю при печінковій недостатності. При тривалій терапії контролювати показники функцій печінки. | Протипоказаний при нирковій недостатністі (КлКр < 60 мл/хв), пієлонефриті при наявності супутнього паренхіматозного запалення нирок або паранефрального абсцесу; ГД. | Протипоказаний при хр.СН. | З пацієнтам з захворюваннями легенів. При тривалій терапії контролювати функції легень, застосування препарату припинити при перших ознаках пошкодження легень.
Ніфедипін | Контроль функції. | Контроль функції. З обережністю при ГД. | Протипоказаний при кардіогенному шоку, г. коронарних с-мах, аортальному стенозі. З обережністю при злоякісній АГ, вираженій артеріальній гіпотензії. при тяжких цереброваскулярних захворюваннях призначають у зменшених дозах; з обережністю застосовувати пацієнтам із низьким серцевим резервом ч/з можливість погіршення СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ніфурател | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при порушенні функції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ніфуроксазид | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ніцерголін | спеціальних рекомендацій немає. | зменшувати дозу. | протипоказаний при нещодавно перенесеному ІМ, тяжкій брадикардії, ортостатичній гіпотензії; з обережністю пацієнтам із стенокардією навантаження та вираженим атеросклерозом; з обережністю разом із антигіпертензивними ЛЗ, симпатоміметиками, ЛЗ, що метаболізуються ізоферментом CYP2D6, антиагрегантами та антикоагулянтами. | спеціальних рекомендацій немає
Норепінефрин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Необхідно дотримуватися обережності та чіткого показання у такому випадку: значна дисфункція лівого шлуночка, тромбоз коронарних артерій, брижових судин або периферичних судин, тому що норадреналін може посилити ішемічну хворобу та розширити зону ІМ. Подібної обережності слід дотримуватися при лікуванні пацієнтів з артеріальною гіпотензією після ІМ та пацієнтів із вазоспастичною варіантною стенокардією. При виникненні порушень серцевого ритму під час періоду лікування необхідно зменшити дозу. | Спеціальних рекомендацій немає.
Норетистерон | Протипоказаний при тяжких захворюваннях печінки нині або в минулому, доки показники функції печінки не повернуться до нормальних значень, при доброякісних або злоякісних пухлинах печінки в даний час чи в минулому, злоякісних пухлинах, що є залежними від впливу статевих гормонів, або підозра щодо їх наявності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при венозних або артеріальних тромботичних/тромбоемболічних явищах ІМ, інсульт, транзиторна ішемічна атака, тромбоз глибоких вен, легенева тромбоемболія) нині або в анамнезі. | З обережністю при БА.
Норфлоксацин | Припинити лікування і звернутися до лікаря, якщо розвиваються ознаки і симптоми хвороби печінки, такі як анорексія, жовтяниця, темна сеча, свербіж або біль у животі при натисканні. | Якщо КлКр < 30 мл/хв, то дозу зменшити. При цьому можна або вдвічі зменшити дозу, або вдвічі збільшити інтервал між прийомом. У пацієнтів з тяжкою нирковою недостатністю співвідношення ризик/користь при застосуванні норфлоксацину має бути ретельно зважене для пацієнта. | Дотримуватися обережності при використанні у пацієнтів з відомими факторами ризику збільшення інтервалу QT: вроджений синдром пролонгації інтервалу QT; одночасне застосування препаратів, які, як відомо, збільшують інтервал QT (протиаритмичні засоби класу Iа і III, трициклічні антидепресанти, макроліди, антипсихотичні засоби); ·нескоригований електролітний дисбаланс (гіпокаліємія, гіпомагніємія); ССЗ (СН, ІМ, брадикардія); | Спеціальних рекомендацій немає.
Озельтамивір | Немає необхідності коригувати дозу для лікування або профілактики пацієнтам із порушенням функції печінки. | Корекція дози препарату при застосуванні для лікування та профілактики рекомендується дорослим та підліткам (≥13 - <18 років) з тяжкою нирковою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Оксаліплатин | У ході досліджень не проводилась спеціальна корекція доз. Можуть виникати поодинокі судинні порушення у печінці, спричинені дією препарату. | Протипоказаний при тяжкій недостатності. Пацієнтам з легкою та середньої тяжкості нирковою недостатністю рекомендована доза оксаліплатину становить 85 мг/м2 | Спеціальних рекомендацій немає. | У разі виникнення респіраторних симптомів неясної етіології, таких як непродуктивний кашель, диспное, крепітація або легеневі інфільтрати на рентгенограмі, необхідно припинити лікування оксаліплатином до виключення інтерстиціального пневмоніту або фіброзу легень шляхом проведення додаткових обстежень легенів.
Оксибупрокаїн | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає | з обережністю застосовувати пацієнтам із артеріальною гіпотензією, захворюваннями серця (СН, аритмією). | спеціальних рекомендацій немає
Оксибутинін | Застосовувати з обережністю пацієнтам із недостатністю ф-ції печінки | Застосовувати з обережністю пацієнтам із недостатністю ф-ції нирок. | Після прийому ЛЗ можливе посилення клінічних проявів ІХС, хр.СН, АГ, серцевих аритмій, тахікардії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Оксиметазолін | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає. | застосовувати тільки після ретельної оцінки користь- ризик при тяжких серцево-судинних захворюваннях (ІХС) і артеріальній гіпертензії | спеціальних рекомендацій немає.
Окситоцин | Спеціальних рекомендацій немає. | При нирковій недостатності існує ймовірність кумуляції і пролонгованої дії окситоцину. | Протипоказаний при тяжких захворюваннях ССсистеми. З особливою обережністю окситоцин застосовувати у пацієнток, які страждають захворюваннями СС системи (наприклад, гіпертрофічна кардіоміопатія, ураження клапанного апарату та (або) ІХС, в тому числі спазм коронарних артерій) і мають схильність до ішемії міокарда, щоб уникнути значних змін АТ і ЧСС, з обережністю пацієнтам із с-мом подовженого інтервалу QT або повʼязаними з ним симптомами, а також пацієнтам, які приймають препарати, що подовжують інтервал QT. | Спеціальних рекомендацій немає.
Октреотид | У пацієнтів з цирозом печінки може знижуватися здатність до елімінації октреотиду, що потребує коригування підтримуючої дози. | Коригування дози не потрібно. | Може знадобитися коригування дози таких препаратів, як бета-блокатори, блокатори кальцієвих каналів, препарати, що контролюють баланс рідини або електролітний баланс. | Спеціальних рекомендацій немає.
Оланзапін | Призначати меншу початкову дозу (5 мг/день). За наявності помірної печінкової недостатності (цироз, класи недостатності А або В за шкалою Чайлд-П’ю) початкова доза - 5 мг і підвищувати її з обережністю. Пацієнтам із підвищеним рівнем АЛТ та/чи АСТ, ознаками та симптомами порушення діяльності печінки, з печінковою недостатністю, пацієнтам, які приймають потенційно гепатотоксичні ЛЗ призначати з обережністю. При виявленні гепатиту (гепатоцелюлярне, холестатичне чи змішане ураження печінки) - відмінити. | Призначати низьку початкову дозу (5 мг). | З обережністю призначати пацієнтам із вродженим с-мом пролонгації інтервалу QT, застійною СН, гіпертрофією серця, гіпокаліємією чи гіпомагнезіємією. Не призначати пацієнтам із г. ІМ, нестабільною стенокардією, г. АГ та/або брадикардією, с-мом синусового дефіциту або запланованою операцією на серці. | Спеціальних рекомендацій немає.
Олія соєва | Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності. | З обережністю хворим з СН, анемією, порушенням коагуляції, небезпекою розвитку жирової емболії. | З обережністю пацієнтам із захворюваннями легень.
Олмесартан | Для пацієнтів із помірними порушеннями ф-ції печінки початкова доза становить 10 мг 1 р/добу, а максимальна доза не повинна перевищувати 20 мг/добу. Рекомендується ретельний моніторинг АТ та ф-ції нирок у пацієнтів з порушеннями ф-ції печінки, які вже приймають діуретики та/або інші антигіпертензивні препарати. Немає досвіду прийому олмесартану медоксомілу пацієнтами з тяжкими порушеннями ф-ції печінки, тому в цій групі пацієнтів застосування даного препарату не рекомендується; не слід застосовувати пацієнтам з обструкцією жовчовивідних шляхів. | З обережністю при хворобах нирок, стенозі ниркових артерій, азотемії, олігурії, ГНН. Контроль рівня калію і креатиніну; не рекомендується при тяжких порушеннях ф-ції нирок (кліренс креатиніну < 20 мл/хв). | З обережністю при стенозі аортального або мітрального клапанів, обструктивній гіпертрофічній кардіоміопатії; надмірне зниження АТ у пацієнтів з ІХС або ішемічною цереброваскулярною хворобою може призвести до ІМ або інсульту. | Спеціальних рекомендацій немає.
Олопатадин | Досліджень ополатадину у формі очних крапель у пацієнтів з порушеннями ф-ції не проводилося; однак немає необхідності в корегуванні дозування у разі порушень ф-ції печінки. | Досліджень ополатадину у формі очних крапель у пацієнтів з порушеннями ф-ції не проводилося; однак немає необхідності в корегуванні дозування у разі порушень ф-ції нирок. | спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Омалізумаб | З обережністю. | З обережністю. | Застосовувати з обереждністю, можливий розвиток васкуліту та серцевих ускладнень. | Спеціальних рекомендацій немає.
Омепразол | Для пацієнтів з порушеннями функцій печінки достатньою є добова доза 10-20 мг | Корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Ондансетрон | У пацієнтів з помірними і тяжкими порушеннями функції МДД не повинна перевищувати 8 мг. | Немає необхідності змінювати режим дозування або шлях введення препарату для пацієнтів з порушенням функції нирок | Застосовувати з обережністю для лікування пацієнтів, які мають або у яких може розвинутись подовження інтервалу QT, включаючи пацієнтів з порушенням електролітного балансу, застійною СН, брадіаритміями або пацієнтів, які лікуються іншими препаратами, що можуть спричиняти подовження інтервалу QT або порушення електролітного балансу. Перед початком застосування слід скорегувати гіпокаліємію та гіпомагніємію. | Спеціальних рекомендацій немає.
Орлістат | Ефект застосування у хворих із порушеннями функції печінки не досліджували. | У пацієнтів з хр. захворюваннями нирок та/або зменшенням об’єму циркулюючої рідини може супроводжуватися гіпероксалурією та оксалатною нефропатією, що іноді призводить до ниркової недостатності, тому перед застосуванням препарату необхідно порадитися з лікарем. Ефект застосування у хворих із порушеннями функції нирок не досліджували. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Орнідазол | Р-н для інфуз.: при перевищенні рекомендованих доз є певний ризик виникнення побічних ефектів у пацієнтів з ураженнями печінки. Табл.: з обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції печінки.. | Р-н для інфуз.: подовжити інтервал між введеннями або знизити разову і добову дозу. При проведенні ГД враховувати зменшення періоду напіввиведення та призначати додаткові дози до або після ГД. Табл.: Корекція дози не потрібна для пацієнтів з порушенням функції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Орнітин | Корекція дози при ослабленні функції.При порушенні функції печінки швидкість інфузії необхідно відрегулювати відповідно до індивідуального стану хворого, щоб запобігти нудоті та блюванню. | Протипоказано при тяжких порушеннях функції нирок (хр. або г. ниркова недостатність). При рівні креатиніну вище 3 мг/100 мл гранули не застосовувати. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Отилонію бромід | Зміна дози лікарського засобу не вимагається. | Зміна дози лікарського засобу не вимагається. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Офлоксацин | З обережністю застосовувати офлоксацин пацієнтам з порушеннями функції печінки. Пацієнтам із г. печінковою недостатністю не перевищувати дозу 400 мг/добу. Пацієнтам припинити лікування і звернутися до свого лікаря, якщо виникнуть такі симптоми й ознаки захворювання печінки як анорексія, жовтяниця, потемніння сечі, свербіж або болісність живота при пальпації. | Для пацієнтів із помірними і тяжкими порушеннями функції нирок дозу потрібно зменшити, залежно від кліренсу креатиніну. | З обережністю із ризиком подовження інтервалу QT: вроджений с-м подовженого інтервалу QT; одночасне застосування лікарських засобів, відомих своєю здатністю подовжувати інтервал QT (протиаритмічні засоби класу IA та III, трициклічні антидепресанти, макроліди, антипсихотичні засоби); некоригований електролітний дисбаланс (гіпокаліємія, гіпомагніємія); серцеві захворювання (СН, ІМ, брадикардія); пацієнти літнього віку та жінки молодшого віку більш чутливі до препаратів, що подовжують інтервал QT. | Спеціальних рекомендацій немає.
Пазопаніб | Безпечність вивчена недостатньо. Пацієнтам з порушенням функції печінки легкого та помірного ступеня слід застосовувати пазопаніб з обережністю. При помірній дисфункції дозу знизити до 200 мг/добу. Недостатньо даних про застосування при тяжкій печінковій недостатності - не рекомендується. | Відсутній досвід застосування пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю або пацієнтам, що отримують перитонеальний діаліз або гемодіаліз, не рекомендується. Коригування дози не потрібне хворим з кліренсом креатиніну ≥ 30 мл/хв. | Контролювати рівень АТ не пізніше ніж за тиждень після початку лікування та швидко призначати стандартну антигіпертензивну терапію у комбінації зі зниженням дози або перервою у лікуванні пазопанібом відповідно до клінічного стану хворого. Контролювати стан пацієнта для виявлення симптомів застійної СН. У пацієнтів з факторами ризику порушення функції серця перевіряти вихідний рівень фракції викиду лівого шлуночка та контролювати його потім. | Обстежувати на наявність ознак та симптомів пнемотораксу. Припинити лікування пазопанібом пацієнтів, в яких встановлений розвиток інтерстиційного захворювання легенів або пневмоніту.
Паклітаксел | Не рекомендується призначати пацієнтам із тяжкими порушеннями функції печінки, оскільки може підвищитися ризик токсичного впливу препарату, зокрема мієлосупресія ІІІ-ІV ступеня. Недостатньо даних щодо корекції дозування для хворих із порушеннями функції легкого або середнього ступеня тяжкості | Недостатньо даних щодо корекції дозування. | При появі тяжких порушень провідності призначити відповідне лікування та проводити безперервний моніторинг функції серця. | Спеціальних рекомендацій немає.
Палівізумаб | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Паліперидон | Застосовувати з обережністю. Корекція дози для пацієнтів з легким або помірним ст. недостатності не потрібна. Не вивчалося застосування у пацієнтів з тяжким ст. недостатності (клас С за класифікацією Чайльда П’ю). | Табл. пролонг. дії: пацієнти із легким ступенем ниркової недостатності (клір. креатиніну ≥50 мл/хв, але <80 мл/хв) - 3 мг 1 р/добу; дозу можна збільшити до 6 мг; пацієнтам із помірним та тяжким ступенем ниркової недостатності (клір. креатиніну ≥10 мл/хв, але <50 мл/хв) - 3 мг через день, дозу можна збільшити до 3 мг 1 р/добу. Не застосовувати пацієнтам з клір. креатиніну <10 мл/хв. Суспенз. для ін’єкц. пролонг. дії: рекомендується зниження дози, хворим з легким порушенням функції нирок (клір. креатиніну ≥ 50 - <80 мл/хв) починати застосування паліперидону пальмітату з дози 100 мг (1-й день) і 75 мг (8-й день) лікування; після цього вводять по 50 мг щомісяця; паліперидону пальмітат не рекомендується застосовувати хворим з помірним або тяжким порушенням функції нирок (клір. креатиніну <50 мл/хв). | З обережністю застосовувати у пацієнтів із СС захворюваннями (СН, ІМ або ішемія міокарда, порушення провідності), цереброваскулярними захворюваннями, а також при станах, що сприяють артеріальній гіпотензії (зневоднення та гіповолемія); хворим із сімейним анамнезом подовження інтервалу QT. Дотримуватися обережності при одночасному призначенні з ЛЗ, що подовжують інтервал QT (антиаритмічними класу ІА (хінідин, дизопірамід) та антиаритмічними класу ІІІ (аміодарон, соталол), деякими антигістамінними засобами, іншими антипсихотичними ЛЗ, деякими протималярійними ЛЗ (мефлохін). | Спеціальних рекомендацій немає.
Панкреатин | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю застосовувати у пацієнтів з нирковою недостатністю, гіперурикемією. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Пантопразол | Пацієнтам з тяжкими порушеннями функцій печінки не слід перевищувати добову дозу 20 мг та необхідно контролювати рівень печінкових ферментів | Корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Папаверин | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | З обережністю при хр. нирковій недостатності, гіперплазії передміхурової залози. | Протипоказаний при тяжких захворюваннях серця, надшлуночковій тахікардії; порушення AV провідності. З обережністю при тяжкій СН з явищами декомпенсації. | протипоказаний при бронхообструктивному с-ромі.
Парацетамол | Протипоказано при тяжких порушеннях ф-ції печінки, вродженій гіпербілірубінемії, с-мі Жильбера, тяжкій гепатоцелюлярній недостатності. | Протипоказано при тяжких порушеннях ф-ції нирок | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Парекоксиб | ротипоказано при тяжкій ПН (≥10 балів за шкалою Чайлда-П’ю); при помірній ПН (7-9 балів за шкалою Чайлда-П’ю) лікування розпочинати з обережністю та застосовувати спочатку половину звичайної рекомендованої дози, а МДД має бути зменшена до 40 мг; при легкій ПН (5-6 балів за шкалою Чайлда-П’ю) немає потреби у корекції дози | При тяжкій НН (кліренс креатиніну <30 мл/хв) чи при лікуванні пацієнтів, які можуть мати схильність до затримки рідини, необхідно розпочинати з найнижчої рекомендованої дози (20 мг) з обов’язковим ретельним контролем функції нирок пацієнта; при легкій та помірній НН (кліренс креатиніну 30-80 мл/хв) немає потреби у корекції дози | Протипоказаний при застійній СН (клас II-IV за NYHA), підтвердженій ІХС, захворюваннях периферичних артерій та/або цереброваскулярних захворюваннях, для лікування післяопераційного болю при аортокоронарному шунтуванні | Протипоказаний при бронхоспазмі, г. риніті, носових поліпах.
Пароксетин | Дозу зменшувати до нижньої межі діапазону дозування. Застосовувати з обережністю пацієнтам із тяжкою печінковою недостатністю. | У хворих із вираженою нирковою недостатністю (кліренс креатиніну <30 мл/хв) дозу зменшувати до нижньої межі діапазону дозування. Застосовувати з обережністю для лікування пацієнтів із тяжкою нирковою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Пегаспаргаза | При застосуванні препарату разом з гепатотоксичною хіміотерапією необхідний моніторинг функції печінки. Після комбінованої терапії із застосуванням препарату може розвиватися тяжка гепатотоксичність. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Серйозні тромботичні події, включаючи тромбоз сагітального синуса, може виникнути у пацієнтів, які отримують пегаспаргазу. Пацієнтам з серйозними тромботичними подіями слід припинити застосування препарату. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Пегінтерферон альфа-2b | Протипоказаний при тяжких формах порушення функції печінки, захворюваннях печінки у стадії декомпенсації (цироз печінки в стадії декомпенсації); пацієнтам з ВГС/ВІЛ з цирозом печінки ≥ 6 балів за шкалою Чайлда-П'ю. Відмінити застосування у разі пролонгації часу згортання крові, що може вказувати на декомпенсацію функції печінки. Контролювати функцію печінки, включаючи рівні альбуміну сироватки крові, АЛТ, АСТ, ЛФ та ЛДГ на 2-му, 8-му і 12-му тижн. після початку лікування, а потім кожні 6 міс. впродовж лікування. Припинити застосування за наявності тяжкої форми ураження печінки (ст. 3) або печінкової недостатності (> 6 балів за шкалою Чайлда-П’ю; клас В і С). За станом коінфікованих пацієнтів, які отримують АРТ та антигепатитну терапію, ретельно спостерігати та оцінювати за шкалою Чайлда-П'ю. Дотримуватися чинних рекомендацій з терапії ВГС при вирішенні питання про необхідність проведення біопсії печінки перед початком лікування. Можливе підвищення частоти відторгнення пересадженої печінки. | Хворим із нирковою недостатністю середнього та тяжкого ступенів тяжкості застосовувати з обережністю. Для хворих із порушенням функції нирок середнього ст. (кліренс креатиніну 30-50 мл/хв) початкову дозу зменшити на 25 %. Для хворих із порушенням функції нирок тяжкого ступеня (кліренс креатиніну 15-29 мл/хв) початкову дозу знизити на 50 %. Контролювати стан хворих із порушенням функції нирок тяжкого ступеня, які знаходяться на ГД. Якщо під час лікування функція нирок погіршується, терапію припинити. Хворим із кліренсом креатиніну ≤ 50 мл/хв не можна застосовувати у комбінації з рибавірином. Можливе підвищення частоти відторгнення пересадженої нирки. | Протипоказаний при тяжкій СС патології в анамнезі, включаючи нестабільні та неконтрольовані захворювання СС системи протягом останніх 6 міс. Під постійним наглядом повинні бути пацієнти із застійною СН, ІМ в анамнезі та/або аритмією в анамнезі або на даний час. Перед початком і під час лікування проводити ЕКГ. Аритмії (в основному надшлуночкові) можуть вимагати припинення терапії. | З обережністю при ХОЗЛ. З появою гарячки, кашлю, задишки та інших респіраторних симптомів хворим проводити рентгенографію грудної клітки. У разі наявності інфільтратів на рентгенограмах чи ознак порушення функції легень потрібен постійний нагляд за хворими і при необхідності - відміна терапії.
Пегінтерферон альфа-2а | Протипоказаний при тяжкому порушенні функції печінки (печінкова недостатність) або декомпенсований цироз печінки; цироз із сумою балів ≥6 за шкалою Чайлда - П’ю у пацієнтів з коінфекцією ВІЛ-ВГС, за умови, що підвищення цього показника не пов’язане з непрямою гіпербілірубінемією внаслідок прийому ЛЗ (як атазанавір і індинавір); при аутоімунному гепатиті. Але для хворих з компенсованим цирозом печінки (клас А за Чайлдом - П’ю) застосування ефективне та безпечне. Постійно контролювати функцію печінки. При розвитку печінкової недостатності - відмінити. При прогресуючому або клінічно значимому збільшенні активності АЛТ, незважаючи на зменшення дози, або якщо це збільшення супроводжується підвищенням рівня прямого білірубіну, терапію відмінити. Безпека та ефективність застосування схеми з рибавірином не встановлені для пацієнтів з трансплантацією печінки, можливі випадки відторгнення. | У пацієнтів з термінальною стадією ниркової недостатності розпочинати з дози 135 мкг/тижд. Пацієнтів ретельно спостерігати і знижувати дозу у випадку виникнення побічних реакцій. Безпека та ефективність застосування схеми з рибавірином не встановлені для пацієнтів з трансплантацією нирки, можливі випадки відторгнення. | Припоказаний пацієнтам з наявністю в анамнезі тяжкої хвороби серця, в т. ч. нестабільної або неконтрольованої хвороби серця у попередні 6 міс. Пацієнтам із СС патологією перед початком терапії проводити ЕКГ контроль. У випадку погіршення СС терапію перервати або відмінити. У пацієнтів із СС захворюваннями анемія призводить до необхідності зниження дози або припинення прийому рибавірину. | Під час терапії виникала легенева симптоматика, включаючи задишку, легеневі інфільтрати, пневмонію і пневмоніт. При наявності персистувальних (стійких) легеневих інфільтратів, інфільтратів незрозумілого генезу або при порушенні функції дихання терапію відмінити.
Пеметрексед | Незначною мірою метаболізується печінкою. Пацієнти з порушеннями функції печінки, такими як підвищення білірубіну в > 1,5 раза від верхнього ліміту норми (ULN) або трансаміназ > 3 разів (відсутні метастази печінки), або > 5 разів (наявність метастазів печінки), спеціально не спостерігалися. | Не рекомендується при кліренсі креатиніну <45 мл/хв. | Спеціальних рекомендацій немає. | Дренування порожнинної рідини перед лікуванням.
Пеніциламін | кожні 6 міс. протягом лікування препаратом проводити функціональні дослідження печінки. | З обережністю пацієнтам з легким ступенем недостатності. Протипоказаний при помірній або тяжкій НН. | Спеціальних рекомендацій немає. | застерегти хворих, щоб негайно повідомили лікаря про появу таких симптомів, як задишка після фізичного навантаження, кашель неясної етіології, дихання зі свистом,обдумати проведення функціонального дослідження легенів на предмет облітеруючого бронхіоліту.
Пентоксифілін | Потрібен належний моніторинг. Уважне спостереження необхідне при тяжкій печінковою недостатності. | У пацієнтів з нирковою недостатністю (кліренс креатиніну менше 30 мл/хв) має проводитися титрування дози до 50-70% від стандартної дози з урахуванням індивідуальної переносимості. | З обережністю при гіпотензії, тяжких аритміях, вираженому склерозі коронарних судин. Особливо уважне спостереження необхідне для пацієнтів із тяжкими серцевими аритміями, артеріальною гіпотензією, вираженим атеросклерозом церебральних та коронарних судин, особливо при супутній АГ та порушеннях серцевого ритму, у цих пацієнтів при прийомі препарату можливі напади стенокардії, аритмії та артеріальна гіпертензія. | Спеціальних рекомендацій немає
Перекис водню | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Периндоприл | Печінкова недостатність: не потребує підбирання дози. | Необхідно підбирати дозу залежно від кліренсу креатиніну та відповіді пацієнта на лікування. | Протипоказаний при стенозі артеріального, мітрального клапану з вираженими порушеннями гемодинаміки; гіпертрофічній кардіоміопатії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Перметрин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Пефлоксацин | Протипоказаний при порушення функцій печінки тяжкого ступеня. Пацієнтам, які страждають на порушення функцій печінки, рекомендується відповідне скорочення дози: після визначення концентрацій пефлоксацину у сироватці крові приймати по 400 мг кожні 24-48 год. | Зниження дози не потребується. Немає необхідності у додатковому дозуванні після закінчення діалізу. Протипоказаний при порушенні функцій нирок тяжкого ступеня. | З обережністю призначати препарат пацієнтам із дисбалансом електролітів, вродженим с-мом подовження інтервалу QT, серцевими захворюваннями (СН, ІМ, брадикардія), при одночасному застосуванні препаратів, що подовжують інтервал QT (антиаритмічних препаратів ІА і ІІІ класів, трициклічних антидепресантів, макролідів). | Спеціальних рекомендацій немає.
Пілокарпін | спеціальних рекомендацій немає. | з обережністю при обструкції сечовивідних шляхів. | з обережністю застосовувати при таких станах: г. СН; тяжка брадикардія; артеріальна гіпотензія/гіпертензія, вазомоторна нестабільність, та пацієнтам, які нещодавно перенесли ІМ. | протипоказано застосовувати при БА в анамнезі.
Пімекролімус | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Пінаверію бромід | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Не впливає на ССС | Спеціальних рекомендацій немає.
Піоглітазон | Перед початком лікування піоглітазоном слід перевірити рівень активності печінкових ферментів у всіх пацієнтів. Не слід призначати піоглітазон пацієнтам за наявності клінічних проявів захворювання печінки в активній фазі та при підвищенні рівня АЛТ більше ніж у 2,5 раза вище верхньої межі норми; не слід застосовувати у пацієнтів із порушеннями функції печінки. | Корекція дози пацієнтам з порушеннями функції нирок (кліренс креатиніну > 4 мл/хв) не потрібна. Не рекомендується застосовувати пацієнтам, які перебувають на діалізі. | Лікування пацієнтів, які мають хоча б один фактор ризику з приводу розвитку хр. СН (ІМ чи ІХС в анамнезі), слід розпочинати з мінімальної дози з подальшим її поступовим підвищенням. Цю групу пацієнтів слід постійно контролювати щодо ознак і симптомів СН, збільшення маси тіла або появи набряків, особливо у пацієнтів зі зниженим діастолічним резервом. | Спеціальних рекомендацій немає.
Піпекуронію бромід | Застосовувати лише коли очікувана користь перевищує можливу шкоду. | Пацієнтам з порушеннями функції нирок не застосовувати дози, що перевищують 0,04 мг/кг маси тіла. Ниркова недостатність продовжує дію і час «повернення» хворого. | У пацієнтів із СС захворюваннями, набряками, у яких зменшена швидкість циркуляції крові, дія починається пізніше, ніж зазвичай. Дози, що викликають міорелаксацію, не мають істотного кардіоваскулярного ефекту і практично не викликають брадикардію, обумовлену вагусним рефлексом, тому застосування і дозування ваголітичних ЛЗ з метою премедикації підлягає ретельній попередній оцінці; врахувати стимулюючий вплив на вагус інших ЛЗ, які використовують одночасно, і тип операції. | Застосовувати винятково в умовах спеціалізованого стаціонару при наявності апаратури для проведення ендотрахеальної інтубації, ШВЛ, кисневої терапії і ЛЗ антагоністів.
Піперазину адипінат | Протипоказаний при хр. печінковій недостатності. | Протипоказаний при хр. нирковій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Піразинамід | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції печінки. З обережністю застосовувати пацієнтам з порушенням функції печінки та тим, які мають підвищений ризик ураження печінки.При змінах функції печінки припинити застосування препарату; пацієнтам із порушеннями ф-ції печінки застосовувати нижчі дози - 15 мг/кг маси тіла на добу. | Звичайна доза для пацієнтів з помірними порушеннями ф-ції нирок - від 12 до 20 мг/кг маси тіла на день. Уникати застосування піразинаміду пацієнтам з КлКр < 50 мл/хв. Пацієнтам, які перебувають на ГД або ПД, призначати звичайну дозу для дорослих. Бажано застосовувати за 24 год до початку діалізу. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Пірантел | У разі печінкової недостатності рекомендується зменшити дозу. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Пірибедил | з обережністю при порушенні функції печінки. | з обережністю при порушенні функції нирок. | протипоказано при кардіогенному шоці, г. фазі ІМ. | спеціальних рекомендацій немає.
Піридоксин | Протипоказано при захворюваннях печінки, що перебігають з тяжкою функціональною недостатністю; у великих дозах може погіршувати функцію; може призвести до хибнопозитивної проби на уробіліноген з використанням реактиву Ерліха. | Спеціальних рекомендацій немає. | При ІХС протипоказаний. | Спеціальних рекомендацій немає.
Піридостигмін | з обережністю при перенесених захворюваннях печінки. | протипоказаний при механічній непрохідності сечовивідних шляхів; з обережністю при нирковій недостатності (при необхiдностi слід коригувати дозу препарату). | тiльки пiсля ретельного оцінювання ризику та очiкуваного сприятливого ефекту при декомпенсованій СН, ІМ; з особливою обережністю при брадикардії. | протипоказаний при хворобах, що супроводжуються пiдвищеним тонусом бронхiальної мускулатури (наприклад, БА i спастичний бронхiт).
Піроксикам | Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. У процесі лікування необхідний контроль функціонального стану печінки. Пацієнтів із цирозом печінки мають перебувати під ретельним наглядом протягом лікування. | застосовувати з обережністю пацієнтам із нирковими порушеннями ч/з можливе ураження нирок.; пацієнти з нефротичним с-мом та захворюванням нирок мають перебувати під ретельним наглядом протягом лікування; протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності. | протипоказаний при тяжкій СН.Забезпечити відповідний нагляд за пацієнтами, які мають в анамнезі випадки АГ та/або від легкої до помірної застійної СН. ; призначати з обережністю пацієнтам із порушенням коагуляції в анамнезі. ; пацієнтам із неконтрольованою АГ, застійною СН, встановленою ІХС, захворюванням периферичних артерій та/або судинно-мозковою хворобою призначати лише після ретельної оцінки ризик/користь; така оцінка необхідна до початку довгострокового лікування пацієнтів з факторами ризику відносно СС подій | перед призначенням піроксикаму хворим на БА, алергічний риніт, з поліпами слизової оболонки носа, хр. обструктивними захворюваннями дихальних шляхів необхідно визначити доцільність призначення препарату.
Пластикові внутрішньоматкові протизаплідні засоби з прогестинами | Протипоказаний при г. захворюваннях, пухлинах печінки. | Дані щодо застосування препарату пацієнткам з порушеннями функцій відсутні. | З обережністю жінкам з вродженими захворюваннями серця або вадами клапанів серця при наявності ризику розвитку інфекційного ендокардиту. При виникненні тяжких ССЗ, як інсульт або ІМ, г. венозна тромбоемболія доцільно видалення системи. | Спеціальних рекомендацій немає.
Платифілін | Протипоказаний при недостатності. | Протипоказаний при НН, гіпертрофії передміхурової залози, затримці сечі, захворюваннях з обструкцією сечовивідних шляхів. | Протипоказаний при миготливій аритмії, тахікардії, хр. СН, ІХС, мітральному стенозі, тяжкій АГ. | Протипоказаний при хронічних захворюваннях легенів, які перебігають з низьким продукуванням густого мокротиння, що важко відділяється, або при зворотній обструкції.
Повідон йод | Протипоказаний при печінковій недостатності. | Протипоказаний при нирковій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Подорожник великий | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Посаконазол | Збільшення вмісту посаконазолу у плазмі крові у пацієнтів з порушеннями функцій печінки порівняно з таким у пацієнтів з нормальною функцією печінки, але не дає підстав вважати необхідною корекцію дози. З обережністю застосовувати пацієнтам з печінковою недостатністю. | Корекція дози препарату не потрібна. | Бути обережними при застосуванні препарату пацієнтам із ризиком виникнення порушень серцевого ритму: при вродженому або набутому подовженні інтервалу QT; при наявності кардіоміопатії, особливо із СН; при синусовій брадикардії; при діагностованій симптоматичній аритмії; при одночасному застосуванні ЛЗ, що подовжують інтервал QT. | Спеціальних рекомендацій немає.
Правцевий анатоксин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Правцево-дифтерійний анатоксин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Праміпексол | вплив печінкової недостатності на фармакокінетику препарату не досліджували. Корекція дози не потрібна. | при нирковій недостатності зменшувати дозу. При кліренсі креатиніну 30-50 мл/хв потрібно коригувати дозу; при кліренсі <30 мл/хв не рекомендується лікування табл. пролонгованої дії. | з обережністю при серцево-судинних хворобах. | спеціальних рекомендацій немає
Прегабалін | корекція дози не потрібна. | зменшення дози проводити індивідуально, відповідно до показника кліренсу креатиніну. При ГД, добову дозу коригують відповідно функції нирок. | застосовувати з обережністю. | спеціальних рекомендацій немає.
Преднізолон | З обережністю при печінковій недостатності | Табл. - з особливою обережністю при недостатності, р-н - протипоказаний при нирковій недостатності | Протипоказаний при важкій АГ, нещодавно перенесеному ІМ, декомпенсованій хр. СН. | Спеціальних рекомендацій немає
Преднізон | Протипоказаний при тяжкій хр. печінковій недостатністі. | Протипоказаний при ХНН. | Протипоказаний при нещодавно перенесеному ІМ, декомпенсованій хр.СН, АГ, схильністі до тромбоемболічної хвороби. | Спеціальних рекомендацій немає.
Преноксдіазин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при підвищеній бронхіальній секреції.
Природні фосфоліпіди | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Під час введення можливі тимчасові епізоди брадикардії та зниження рівня насичення киснем. | Після введення препарату можливе швидке збільшення легеневої еластичності і розтягнення (життєвий об'єм легенів), що потребує кореляції показників ШВЛ.
Прифінію бромід | З обережністю | З обережністю | З обережністю | З обережністю
Прогестерон | Протипоказаний при тяжких порушеннях функцiй печінки; печінковій недостатністі, гепатиті. | Протипоказаний при нирковій недостатності. | Протипоказаний при тяжкому тромбофлебіті в активній фазі або в анамнезі; активній фазі артеріальної або венозної тромбоемболії, а також в анемнезі; тромбоемболічній хворобі вен (тромбофлебіт глибоких вен, тромбоемболія легеневої артерії); наявних або перенесених тромбоемболічних порушеннях в артеріях (стенокардія, ІМ). | З обережністю при БА.
Прокаїн | з обережністю при тяжких захворюваннях печінки, при станах, що супроводжуються зниженням печінкового кровотоку | З обережністю при нирковій недостатності. | протипоказаний при артеріальній гіпотензії, з обережністю: при тяжких захворюваннях серця, при прогресуванні серцево-судинної недостатності (зазвичай внаслідок розвитку блокад серця і шоку); при застосуванні - контроль функції СС системи | При застосуванні - контроль функції дихальної системи.
Прокаїнамід | Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності; пацієнтам із порушенням ф-цій печінки з метою уникнення кумуляції препарату може знадобитися зниження дози або збільшення інтервалу між введеннями препарату. | Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності; пацієнтам із порушенням ф-цій з метою уникнення кумуляції препарату може знадобитися зниження дози або збільшення інтервалу між введеннями препарату. | Протипоказаний при блокадах, хр. СН, гіпотензіі, кардіогенному шоку. З обережністю при г. ІХС, кардіоміопатіями та ІМ ч/з можливість пригнічення скоротливої здатності міокарда. Контроль АТ та ЕКГ, застосовується менша разова доза або триваліші інтервали між прийомами, що забезпечує підтримання терапевтичного рівня препарату у крові, а також зменшує вірогідність виникнення дозозалежних побічних р-цій. | Протипоказаний при БА.
Проксіметакаїн | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає | з обережністю при ССЗ | з обережністю при захворюваннях респіраторної системи
Проместрієн | Протипоказаний при г. (або в анамнезі) захворюванні печінки, допоки показники функції печінки не повернуться в межі норми; можуть з’являтись або погіршуватись протягом лікування проместрином порушення функції печінки. | За пацієнтами з нирковою дисфункцією необхідно ретельно спостерігати. | Протипоказаний при венозній тромбоемболії, у т. ч. в анамнезі (тромбоз глибоких вен, емболія легеневої артерії), діагностованих тромбофілічних порушеннях, г. або недавно перенесеній артеріальній тромбоемболії (стенокардія, ІМ). | БА може з’являтись або погіршуватись протягом лікування проместрином.
Пропафенон | Пропафенон застосовувати обережно пацієнтам із порушеннями ф-ції печінки. Дозу підбирати під контролем ЕКГ та концентрації у плазмі крові. При порушенні ф-ції печінки може відбуватись кумуляція препарату. | У пацієнтів із порушеною функцією нирок може спостерігатися кумуляція препарату при застосуванні стандартних терапевтичних доз; тому таким пацієнтам дозу слід підбирати під контролем ЕКГ та концентрації у плазмі крові. | Протипоказаний при блокадах, застійній СН, кардіогенному шоку, тяжкій брадикардії, СССВ, артеріальній гіпотензії. З обережністю при важких ураженнях міокарду; у пацієнтів з прогресуючим захворюванням серця, що супроводжується структурними змінами міокарда, можуть виникати дуже тяжкі побічні р-ції. Лікування пропафеноном може відбитися на роботі кардіостимулятора: його ритмі і порозі чутливості до стимулу; робота кардіостимулятора повинна знаходитися під постійним контролем і, при необхідності, пристрій повинен бути перепрограмований; не виключається можливість конверсії пароксизмальної фібриляції передсердь на тріпотіння передсердь з блокадою проведення 2:1 або 1:1. | Ч/з бета-блокувальний ефект пропафенону слід бути обережними при лікуванні пацієнтів з обструктивним захворюванням дихальних шляхів (астмою); протипоказаний при тяжких ХОЗЛ.
Пропофол | З обережністю при недостатності. | З обережністю при недостатності. | Застосовувати в спеціально обладнаних лікарнях у відділенні інтенсивної терапії, лікарем, який має відповідну освіту для введення анестезії. Функції кровоносної та дихальної систем мають бути під постійним контролем (ЕКГ, серцевий ритм). З обережністю при СН, серйозних захворюваннях серця - проводити інтенсивний моніторинг. | Застосовувати в спеціально обладнаних лікарнях у відділенні інтенсивної терапії, лікарем, який має відповідну освіту для введення анестезії. Функції кровоносної та дихальної систем мають бути під постійним контролем. З обережністю при ДН.
Пропранолол | Протипоказано при хронічних захворюваннях печінки. При виражених порушеннях функції - з обережністю та підбираючи початкову дозу. Пацієнтам з декомпенсованим цирозом печінки застосовувати з обережністю. У пацієнтів з портальною гіпертензією застосування пропранололу може підвищити ризик розвитку печінкової енцефалопатії. | Для пацієнтів з нирковою недостатністю збільшити інтервал між прийомом або зменшити дозу пропранололу, щоб уникнути кумуляції ЛЗ. | З обережністю при AV блокада I ступеня. Протипоказаний при неконтрольованій СН, але можна з обережністю застосовувати пацієнтам з контрольованою СН. Протипоказаний при тяжких порушеннях кровообігу периферичних судин. | Протипоказаний при БА або бронхоспазмі. З обережністю пацієнтам з сімейною схильністю до бронхіальної астми.
Протамін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | з обережністю застосовувати хворим, які перенесли коронарну ангіопластику або серцево-легеневе шунтування. | Спеціальних рекомендацій немає.
Протіонамід | Г. та хр.і тяжкі захворювання печінки - протипоказаний. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю призначати пацієнтам із кровохарканням.
Рабепразол | З обережністю застосовувати пацієнтам з тяжкими порушеннями функції печінки. | Пацієнти з порушеннями функції нирок не потребують коригування дози. Не рекомендується призначати пацієнтам із тяжкою нирковою недостатністю препарати для в/в застосування. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю застосовувати при дихальній недостатності.
Ралтегравір | Для пацієнтів з легкими та помірними порушеннями функцій печінки немає потреби в коригуванні дози. Безпечність та ефективність ралтегравіру не встановлені у пацієнтів з тяжкими порушеннями функцій печінки. Тому з обережністю застосовувати пацієнтам з тяжким порушенням функцій печінки. | Для пацієнтів з порушенням функції нирок немає потреби в коригуванні дози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Раміприл | Лікування слід розпочинати під ретельним медичним наглядом, а МДД у таких випадках повинна становити 2,5 мг. | Особливо ретельний контроль, добова доза залежить від показника кліренсу креатиніну. Існує ризик погіршення ниркової ф-ції, особливо у пацієнтів із застійною СН або після пересадки нирки. | Пацієнти, у яких існує ризик виникнення серцевої або церебральної ішемії у випадку гострої артеріальної гіпотензії, у початковій фазі лікування потрібен особливий медичний нагляд; постійний контроль АТ у пацієнтів з тяжкою АГ, з декомпенсованою застійною СН, з гемодинамічно значущою перешкодою для притоку або відтоку крові з лівого шлуночка. | При диференціальній діагностиці кашлю слід пам’ятати при можливість виникнення кашлю внаслідок застосування інгібіторів АПФ.
Ранібізумаб | У пацієнтів з порушенням фу-ції печінки особливі заходи не потрібні. | Корекція дози не потрібна. | дані з безпеки препарату при лікуванні ДМН та макулярного набряку, спричиненого тробозом вен сітківки, у пацієнтів із наявністю в анамнезі інсульту або транзиторної ішемічної атаки обмежені; ч/з ризик можливого розвитку артеріальних тромбоемболічних ускладнень після введення інгібітору фактора росту ендотелію судин у скловидне тіло лікувати таких пацієнтів з обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ранітидин | Необхідне зниження дози; при цирозі печінки з портосистемною енцефалопатією в анамнезі протипоказаний | Пацієнтам з вираженою нирковою недостатністю (кліренс креатиніну < 50 мл/хв) - добова доза препарату - 150 мг. Протипоказано при вираженій нирковій недостатності (кліренс креатиніну < 50 мл/хв) у дозі 300 мг. | Спеціальних рекомендацій немає. | У хворих літнього віку, осіб з хронічними захворюваннями легень спостерігається підвищена схильність до розвитку позалікарняної пневмонії.
Репаглінід | Застосовувати з обережністю; при підборі доз збільшити інтервали, щоб оцінити р-цію хворого. Протипоказаний при тяжких порушеннях ф-ції печінки. | Оскільки у хворих на ЦД, ускладнений нирковою недостатністю, чутливість до інсуліну підвищується, необхідно дотримуватися обережності при підборі дози препарату. | Лікування може бути асоційоване з підвищеним ризиком розвитку ГКС (ІМ). | Спеціальних рекомендацій немає.
Ретинол | Протипоказано при жовчокам'яній хворобі; з обережністю при тяжких ушкодженнях гепатобіліарної системи. | Протипоказано при г. і хр. нефриті. | ротипоказано при СН у стадії декомпенсації. | Спеціальних рекомендацій немає.
Рибавірин | Протипоказаний при тяжкій недостатності печінки (ступінь В або С за класифікацією Чайлд-П’ю), некомпенсованому цирозі. | Протипоказаний при хр. нирковій недостатності або кліренсі креатиніну < 50 мл/хв та/або станах, що потребують проведення гемодіалізу. | Протипоказаний при тяжких захворюваннях ССС. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ривароксабан | Протипоказаний пацієнтам із захворюваннями печінки, що асоціюються з коагулопатією, яка призводить до клінічно значущого ризику виникнення кровотечі, у т.ч. хворим на цироз печінки класу В та С за класифікацією Чайлда-П’ю. | З обережністю пацієнтам з КлКр 15-29 мл/хв.; не рекомендується призначати препарат пацієнтам, які мають КлКр < 15 мл/хв; з обережністю пацієнтам з НН середнього ст. тяжкості (КлКр 30-49 мл/хв), які супутньо застосовують препарати, що призводять до підвищення к-ції ривароксабану у плазмі крові. | З обережністю: неконтрольована тяжка АГ; нещодавно перенесений внутрішньочерепний або внутрішньомозковий крововилив; внутрішньоспінальні або внутрішньоцеребральні судинні аномалії. | З обережністю пацієнтам з підвищеним ризиком кровотечі, у т.ч. при наявності бронхоектазу або легеневої кровотечі в анамнезі.
Рилузол | протипоказаний при печінковій недостатності або перевищенні у 3 рази верхньої межі норми активності печінкових трансаміназ. З обережністю при порушенням функції печінки в анамнезі або з незначним підвищенням рівнів трансаміназ сироватки крові (АЛТ, АСТ у 3 рази вище верхньої межі норми) та рівнів білірубіну та/або гаммаглютамілтрансферази (ГГТ). Початкове підвищення кількох показників функції печінки (особливо білірубіну) повинно виключати застосування рилузолу. Відмінити, якщо рівень АЛТ зростає у 5 разів порівняно з верхньою межею норми. | не рекомендується. | спеціальних рекомендацій немає. | при появі таких респіраторних симптомів, як сухий кашель та/або диспное, слід провести рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. У разі виявлення ознак, що можуть вказувати на інтерстиціальне захворювання легень (наприклад, двосторонні дифузні затемнення в легенях), застосування ЛЗ негайно припинити.
Римантадин | Протипоказаний при г. та хр. захворюваннях, при порушеннях функції рекомендовано зниження дози препарату. | Протипоказаний при г та хр. тяжких захворюваннях. З обережністю призначають пацієнтам із порушеннями функції нирок легкого та середнього ступеня тяжкості. Перед призначенням коригувати дозу, оцінивши очікувану користь та потенційний ризик. | З обережністю при важких ССЗ, порушеннях серцевого ритму, рекомендовано зниження дози препарату. | Спеціальних рекомендацій немає.
Рисперидон | З обережністю застосовувати пацієнтам з печінковою недостатністю. При порушеннях печінки концентрація вільної фракції рисперидону у плазмі крові збільшується. Призначати половину початкової та підтримувальної доз, титрування дози повинно бути повільнішим. | З обережністю застосовувати пацієнтам з нирковою недостатністю. Призначати половину початкової та підтримувальної дози, титрування дози повинно бути повільнішим. | Ризик ортостатичної гіпотензії. З обережністю застосовувати пацієнтам із СС захворюваннями (СН, ІМ, порушення провідності, дегідратація, гіповолемія або цереброваскулярні захворювання) - дозу поступово коригувати. При виникненні гіпотензії зменшити дози. Через ризик подовження інтервалу QT з обережністю пацієнтам із порушеннями електролітного обміну (гіпокаліємія, гіпомагніємія) або подовженням інтервалу QT у сімейному анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ритонавір | Не застосовувати пацієнтам з декомпенсованими захворюваннями печінки ні як фармакокінетичний підсилювач, ні як антиретровірусний засіб. Корегування дози пацієнтам з печінковою недостатністю від легкого до помірного ступеня тяжкості не потрібне, не рекомендовано застосовувати пацієнтам з тяжкою печінковою недостатністю. | Спеціальних рекомендацій немає. Суттєве виведення препарату при ГД або ПД можливе. У пацієнтів з нирковою недостатністю проводити регулярний контроль функції нирок. | AV- блокада ІІ-го або ІІІ-го ступеня у хворих, у яких в анамнезі було захворювання серця та існуючі порушення провідності. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ритуксимаб | не слід застосовувати пацієнтам з активним гепатитом В. Пацієнтам з позитивними результатами серологічних досліджень на вірус гепатиту В (HBsAg або HBcAb) слід спостерігати і вести згідно з місцевими медичними стандартами з метою профілактики реактивації вірусу гепатиту В. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при тяжкій СН та при тяжких декомпенсованих захворюваннях серця . Пацієнти з серцевими захворюваннями в анамнезі та/або після кардіотоксичної хіміотерапії потребують ретельного спостереження. Пацієнтам з артеріальною гіпотензією утриматись від прийому гіпотензивних препаратів протягом 12 год. до інфузії препарату. | Застосовувати з обережністю пацієнтам з ДН в анамнезі, ч/з ризик розвитку тяжкого с-му вивільнення цитокінів.
Рифабутин | Спеціальних рекомендацій немає. | Зменшити дозу при тяжкій недостатності. Тяжкі порушення функції нирок (КлКр < 30 мл/хв) потребують зниження дози на 50%. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Рифаксимін | Коригування дози не рекомендується. | Призначати з обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Рифаміцин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Рифампіцин | Протипоказаний при тяжких порушеннях функцій; при нещодавно перенесеному (менше 1 року) інфекційному гепатиті. Пацієнтам із порушеннями функції печінки приймати ЛЗ тільки у крайньому випадку і під постійним медичним контролем. Застосовувати нижчі дози препарату та проводити контроль функції печінки, особливо АЛТ та АСТ перед початком терапії, щотижня протягом перших 2-х тижнів і потім кожні 2 тижні протягом ще 6 тижнів. У разі проявів гепатотоксичності препарат відмінити; застосування припинити, якщо виникають клінічно значущі зміни функції печінки. Добова доза не повинна перевищувати 8 мг/кг для пацієнтів із порушеннями ф-ції печінки. | Протипоказаний при тяжких порушеннях функцій нирок. З обережністю застосовувати препарат пацієнтам із порушеннями функції нирок, якщо доза становить > 600 мг/добу. | Протипоказаний при тяжкій легенево-серцева недостатністі. | Протипоказаний при тяжкій легенево-серцева недостатністі.
Рицинова олія | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Розувастатин | Протипоказаний пацієнтам із захворюваннями печінки в активній стадії. У пацієнтів з тяжким порушенням функції печінки спостерігалося підвищення експозиції розувастатину, тому їм застосовувати у дозі вище 10 мг слід з обережністю. | Рекомендована доза у пацієнтів з порушенням функції нирок помірної тяжкості (кліренс креатиніну <60 мл/хв.) становить 5 мг. Доза 40 мг протипоказана пацієнтам з порушенням функції нирок помірної тяжкості. Пацієнтам з тяжким порушенням функції нирок застосування протипоказано у будь-яких дозах. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Розчин альбуміну людини | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при ренальній та постренальній анурії. | Застосовують з обережністю при декомпенсованій СН, АГ. При перших клінічних проявах СС перевантаження (головний біль, задишка, застій в яремних венах) або при підвищеному АТ, підвищеному венозному тиску і набряку легенів негайно припинити введення. | З обережністю при набряку легенів. При перших клінічних проявах припинити введення.
Рокуронію бромід | З обережністю застосовувати пацієнтам із клінічно вираженими захворюваннями печінки та/або жовчовивідних шляхів. У таких пацієнтів спостерігалася пролонгація дії при дозах 0,6 мг/кг. Стандартна доза для інтубації із порушеннями печінки під час звичайної анестезії - 0,6 мг/кг, з рекомендованою швидкістю інфузії - 0,3-0,4 мг/кг/год. | З обережністю застосовувати пацієнтам із клінічно вираженими захворюваннями нирок , нирковою недостатністю. У таких пацієнтів спостерігалася пролонгація дії при дозах 0,6 мг/кг. Стандартна доза для інтубації із порушеннями нирок під час звичайної анестезії - 0,6 мг/кг, з рекомендованою швидкістю інфузії - 0,3-0,4 мг/кг/год. | СС захворювання, що призводять до збільшення об’єму розподілу, можуть сприяти пізнішому початку дії рокуронію броміду. У хворих, яким планується проведення операції на серці, найчастішими СС змінами, що спостерігалися під час розвитку максимального блоку після введення 0,6-0,9 мг/кг були слабко і клінічно не виражене збільшення ЧСС, підвищення середнього АТ. | Викликає параліч дихальних м’язів, таким хворим проводити ШВЛ до адекватного відновлення самостійного дихання.
Ропівакаїн | З обережністю застосовувати пацієнтам з тяжкими захворюваннями печінки; через уповільнене виведення з організму може знадобитися зниження повторних доз. | Немає потреби у зміні дози для пацієнтів з порушенням функції нирок, якщо застосовується для одноразового введення дози або короткотривалого лікування. Ацидоз та знижені концентрації протеїнів плазми крові, у пацієнтів з ХНН підвищують ризик розвитку системної токсичності. | Пацієнти, яких лікують антиаритмічними ЛЗ III класу (аміодароном), мають перебувати під ретельним наглядом. Проводити ЕКГ-моніторинг у таких пацієнтів через можливість адитивних ефектів з боку серця. У випадку зупинки серця необхідні тривалі реанімаційні заходи для досягнення позитивного результату. | Вводити в умовах, де можливим є проведення ШВЛ.
Ропінірол | табл. протипоказані при печінковій недостатності. | протипоказані при кліренсі креатиніну <30 мл/хв; кліренс креатиніну 30-50 мл/хв - не потребує корекції дози. | може спричиняти артеріальну гіпотензію, постуральну гіпотензію, периферичну ішемію, порушення серцевого ритму, приливи. З обережністю при тяжких СС хворобах. | спеціальні рекомендації відсутні.
Рофекоксиб | Протипоказаний при порушеннях функції печінки тяжкого ступеня (рівень альбуміну у сироватці крові <25 г/л або оцінка за шкалою Чайлд-П’ю ≥10). | З обережністю при тяжкій недостатності. Пацієнти з порушеною функцією нирок належать до групи підвищеного ризику розвитку ниркової токсичності. Під час застосування рофекоксибу стан таких пацієнтів постійно контролювати. | Протипоказаний при перенесеному ІМ, інсульті, прогресуючому клінічному атеросклерозі. Пацієнти з СН належать до групи підвищеного ризику розвитку ниркової токсичності. Під час застосування рофекоксибу стан таких пацієнтів постійно контролювати. | Протипоказаний при астмі, особливо спричиненій застосуванням ацетилсаліцилової кислоти.
Рофлуміласт | Пацієнти, які мають ступінь А за шкалою Чайлд-П’ю повинні з обережністю застосовувати препарат; пацієнтам зі ступенем В і С за шкалою Чайлд-П’ю не застосовувати препарат. | Коригування дозування не потребує | Лікування у пацієнтів із застійною СН не рекомендовано. | Не призначається для полегшення бронхоспазму г. характеру; досвід застосування ЛЗ хворим з латентними туберкульозом обмежений.
Саксагліптин | Пацієнти з легким або помірним ступенем печінкової недостатності коригування дози не потребують; з обережністю призначати пацієнтам з печінковою недостатністю середньої тяжкості, пацієнтам з важкою недостатністю ф-ції печінки саксагліптин призначати не слід. | Корекція дози для пацієнтів з порушенням ф-ції нирок легкого ступеня не рекомендується. Дозу необхідно зменшити до 2,5 мг 1р/добу пацієнтам з порушенням ф-ції нирок помірного або тяжкого ступеня. Не рекомендується для застосування пацієнтам з термінальною стадією захворювання нирок, що вимагає проведення гемодіалізу. | Спеціальних рекомендацій немає. Досвід застосування пацієнтам з I-II класом СН за класифікацією NYHA обмежений. | Спеціальних рекомендацій немає.
Сальбутамол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю через виникнення випадків ішемії міокарда. | Через можливий розвиток гіпокаліємії, з обережністю застосовувати при г. тяжкій БА.
Сальметерол | Спеціальних рекомендацій немає. | Коригування дози хворим з НН не потрібно. | Необхідно з обережністю застосовувати для лікування хворих з існуючими СС захворюваннями - можливе ↑ систолічного тиску та ↑ ЧСС. | З обережністю застосовувати при тяжких загостреннях БА, оскільки лікування β2-агоністами може спричиняти потенційно тяжку гіпокаліємію, яка ↑ гіпоксією чи супутнім застосуванням похідних ксантину, діуретиків, стероїдів.
Сахароміцети буларді | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Севофлуран | Протипоказаний пацієнтам з наявністю в анамнезі порушеннь ф-ції печінки із підвищенням рівня печінкових ферментів, що виникли з нез’ясованих причин після застосування галогенвмісних анестетиків. Зареєстровані дуже рідкісні випадки легкого, середнього та важкого післяопераційної порушення функції печінки або гепатиту з/без жовтяниці. Зважити клінічне рішення про застосовування севофлурану пацієнтам з супутніми умовами порушенням функції печінки або при застосуванні ЛЗ, що спричиняють порушення функції печінки. | Призначати з обережністю. Контролювати та підтримувати діурез. | У хворих на ІХС важливо підтримувати гемодинамічну стабільність для запобігання ішемії міокарда. | Викликає пригнічення дихання, що підсилюється під час премедикації наркотичними або іншими ЛЗ, які викликають пригнічення дихання. Дихання контролювати та в разі необхідності надати невідкладну медичну допомогу. Вводити лише за умови наявності апаратури для підтримання прохідності ДШ, проведення ШВЛ, забезпечення киснем та відновлення циркуляції крові.
Секвіфенадин | Бути обережними пацієнтам з порушеннями функції. | Бути обережними пацієнтам з порушеннями функції (лікування починати з мінімальної дози). | бути обережними пацієнтам з тяжкими захворюваннями ССС. | Спеціальних рекомендацій немає.
Секнідазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Селегилін | дані стосовно корекції дози при легкому ступені відсутні; з обережністю при порушеннях тяжкого ступеня. | дані стосовно корекції дози при дисфункції легкого ступяні відсутні; з обережністю при порушеннях тяжкого ступеня. | з обережністю при лабільній АГ, серцевій аритмії, тяжкій стенокардії. В комбінації з леводопою протипоказаний при тяжких СС хворобах, АГ, тахікардії, аритмії, тяжкій стенокардії. | спеціальних рекомендацій немає.
Сертаконазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Сертиндол | Протипоказаний при ураженні печінки тяжкого ступеня. Пацієнти з ураженням печінки легкого/середнього ст.- ретельне обстеження, повільна титрація та нижче підтримуюче дозування. | Корекція дози не потрібна. | Протипоказаний пацієнтам з клінічно значущим СС захворюванням, застійною СН, кардіогіпертрофією, аритмією або брадикардією (< 50 уд/хв) в анамнезі, а також пацієнтам із с-мом спадкового подовженого інтервалу QT або з сімейним анамнезом цієї хвороби, або пацієнтам із надбаним пролонгованим інтервалом QТ (QТс понад 450 мсек у чоловіків та 470 мсек у жінок). Проводити моніторинг ЕКГ на початку та протягом лікування; протягом підтримуючої терапії ЕКГ оцінювати кожні 3 міс.; лікування припинити, якщо інтервал QТс > 500 мсек. ЕКГ-моніторинг найкраще проводити вранці, за формулами Базетта або Фрідеріція для розрахунку QТс-інтервалу. АТ пацієнтів контролювати протягом періоду титрування дози та на початку підтримуючої терапії; протягом початкового періоду титрації дози можуть спостерігатися симптоми постуральної гіпотензії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Сертралін | Обережно застосовувати хворим з патологією печінки. При порушеннях функції печінки зменшити дозу або частоту прийому. Не застосовувати пацієнтам із тяжкою печінковою недостатністю. | Корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Силденафіл | У пацієнтів із ПН (цирозом) кліренс силденафілу знижений, рекомендована доза - 25 мг; залежно від ефективності та переносимості дозу можна збільшити до 50 мг та 100 мг. Протипоказаний пацієнтам із порушеннями ф-ції печінки тяжкого ступеня. | Пацієнтам із НН легкого та помірного ступеня тяжкості (КлКр 30-80 мл/хв) корекція дози не потрібна. У пацієнтів з НН тяжкого ступеня (КлКр<30 мл/хв) кліренс силденафілу знижений, рекомендована доза - 25 мг. Залежно від ефективності та переносимості дозу можна збільшити до 50-100 мг. | Протипоказаний пацієнтам з тяжкими СС розладами (нестабільна стенокардія та СН тяжкого ступеня), артеріальною гіпотензією (АТ нижче 90/50 мм.рт.ст.), нещодавно перенесений інсульт або ІМ. До початку лікування оцінити стан СС системи пацієнта. Пацієнти із підвищеною чутливістю до вазодилятаторів: пацієнти із обструкцією вивідного тракту лівого шлуночка (стеноз аорти, гіпертрофічна обструктивна кардіоміопатія), із рідкісним с-мом мультисистемної атрофії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Силімарин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Симвастатин | Протипоказаний при г. захворюваннях, стійкому підвищенні рівнів трансаміназ. Перед початком лікування, а потім відповідно до клінічних показань усім пацієнтам рекомендується проводити функціональні печінкові проби. | При тяжкій недостатності (кліренс креатиніну менше 30 мл/хв.), ретельно зважити доцільність призначення у дозах, що перевищують 10 мг/добу. Якщо таке дозування вважається необхідним, призначати їх з обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Симетикон | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ситагліптин | Не потрібна корекція дозування у пацієнтів з легкою й помірною печінковою недостатністю. Немає досліджень у пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю. | Пацієнтам з легкою нирковою недостатністю (CrC ≥ 50 мл/хв) корекція дозування не потрібна. Для пацієнтів з помірною нирковою недостатністю (CrCl ≥ 30 до < 50 мл/хв.) доза становить 50 мг 1р/добу. Для пацієнтів з тяжкою нирковою недостатністю (CrCl < 30 мл/хвилину) або з термінальною стадією ниркової недостатності, що вимагає гемодіалізу або перитонеального діалізу, доза становить 25 мг 1р/добу. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Солізим | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Соліфенацин | Не потрібна корекція дози для пацієнтів із помірною ПН. Пацієнтам з помірною ПН (показник Chіld-Pugh 7-9) приймати з обережністю і не перевищувати дозування 5 мг 1 р/день. Протипоказаний пацієнтам із тяжкою ПН та хворим із ПН середнього ступеня тяжкості, які перебувають на лікуванні активними інгібіторами цитохрому CYP3A4 (кетоконазол), помірною печінковою (показник Чайлд-П’ю від 7 до 9) недостатністю, дози для цих пацієнтів не мають перевищувати 5 мг. | Не потрібна корекція дози для пацієнтів від слабкого до помірного ступеня НН (КлКр > 30 мл/хв). Пацієнтам з тяжким ступенем НН (КлКр ≤ 30 мл/хв) з обережністю приймати і одержувати не більше ніж 5 мг 1 р/день. Протипоказаний при проведенні ГД та пацієнтам з тяжкою НН, що перебувають на лікуванні активними інгібіторами цитохрому CYP3A4 (кетоконазол). | З обережністю у пацієнтів з факторами ризику, такими як раніше зареєстрований с-м подовження інтервалу QT та гіпокаліємією, через ризик подовження інтервалу QT і тріпотіння-мерехтіння (torsade de pointes). | У деяких пацієнтів повідомлялося про ангіоневротичний набряк з обструкцією ДШ. При виникненні набряку Квінке лікування припинити та вжити відповідних заходів або призначити належне лікування.
Соматропін | У пацієнтів з хр. печінковою недостатністю кліренс соматропіну зменшений. | У дітей з ХНН лікування соматропіном необхідно припинити на час трансплантації нирки; лікування дітей із ХНН починати лише тоді, коли ниркова функція знижена не менше ніж на 50 % від норми. | У пацієнтів із синдромом Тернера потрібно ретельно ССС, оскільки такі пацієнти мають підвищений ризик виникнення серцево-судинних захворювань, таких як інсульт, аневризма/розсічення аорти, гіпертонія; протипоказано пацієнтам, які перебувають у г. критичному стані внаслідок ускладнення операції на відкритому серці. | Не призначати при г. дихальній недостатності.
Сорафеніб | У хворих із порушенням класів А і B за класифікацією Чайлда-П’ю корекція дози не потрібна. Застосування хворим із порушенням класу C не вивчалося. | При легких, середніх або тяжких порушеннях, що не потребують діалізу, корекція дози не потрібна. Даних щодо застосування хворим, які перебувають на гемодіалізі, немає. | Регулярно контролювати АТ, при підвищенні призначати антигіпертензивну терапію. При виникненні ішемії і/або ІМ тимчасово або остаточно припинити терапію сорафенібом. Уникати призначення при вродженому с-мі подовженого QT. | Спеціальних рекомендацій немає.
Соталол | Спеціальних рекомендацій немає. | Дозу слід зменшити, якщо кліренс креатиніну менше 60 мл/хв; необхідне проведення регулярного моніторингу ниркової ф-ції, включаючи визначення креатиніну, а також доцільно контролювати концентрацію соталолу в сироватці крові. | Протипоказаний при хр. СНі, г. ІМ, шоку, артеріальній гіпотензії, блокадах, СССВ, брадикардіі, подовженні інтервалу QT. З обережністю при стенокардії Принцметала, порушеннях скоротливості міокарда. | Протипоказаний при обструктивних захворюваннях.
Спектиноміцин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Застосування бензилового спирту, що міститься у р-нику, було асоційовано із розвитком летального «гаспінг с-му» (респіраторного порушення з пролонгованим утрудненням дихання) у недоношених дітей та новонароджених.
Спіраміцин | Спеціальних рекомендацій немає. | Немає необхідності коригувати дозування. | Протипоказаний пацієнтам, які мають в особистому або сімейному анамнезі вроджене подовження інтервалу QT, пацієнти з подовженням інтервалу QT, яке викликане ЛЗ або має метаболічне чи серцево-судинне походження; в комбінації з ЛЗ, які викликають шлуночкову тахікардію типу «пірует». | Спеціальних рекомендацій немає.
Спіронолактон | Може спричинити розвиток оборотного гіперхлоремічного метаболічного ацидозу; у пацієнтів із порушенням ф-цій печінки, слід регулярно досліджувати біохімічні показники ф-цій нирок, а також електролітний баланс. | Протипоказаний при г. нирковій недостатності, тяжких формах хр. ниркової недостатності; у пацієнтів із порушенням ф-цій нирок слід регулярно досліджувати біохімічні показники ф-кцій нирок, а також електролітний баланс | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Стрептокіназа | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказано при тяжкій недостатності. | Протипоказано при неконтрольованій АГ із систолічним тиском понад 200 мм. рт. ст. та/або діастолічним тиском понад 100 мм рт. ст. | Спеціальних рекомендацій немає.
Стрептоміцин | Зменшити дозу. | Протипоказаний при тяжких формах ниркової недостатності. Хворим із порушеннями видільної функції нирок добову дозу препарату зменшити. При кліренсі ендогенного креатиніну від 50 до 60 мл/хв. доза не має перевищувати 0,5 г, від 40 до 50 мл/хв. - не більше 0,4 г/добу. | Протипоказаний при тяжких формах серцево-судинної недостатності. | Спеціальних застережень немає.
Стронцію ранелат | Пацієнти з порушенням ф-ції печінки не потребують корекції дози. | Пацієнти з НН легкого й середнього ступеня тяжкості (КлКр - 30-70 мл/хв) не потребують корекції дози. Стронцію ранелат не рекомендується застосовувати пацієнтам з тяжкою НН (КлКр < 30 мл/хв). | Протипоказаний при ІХС (у тому числі в анамнезі), захворюваннях периферійних артерій та/або цереброваскулярних захворюваннях, неконтрольованій АГ.Під час лікування необхідно проводити моніторинг серцево-судинних ризиків на регулярній основі кожні 6-12 місяців. | Спеціальних рекомендацій немає.
Строфантин | Спеціальних рекомендацій немає | При нирковій недостатності для запобігання глікозидній інтоксикації дозу препарату необхідно дещо зменшити, починаючи з 0,125-0,15-0,2 мг, а у подальшому не перевищувати дозу 0,25 мг на добу (за винятком ургентних станів). | З особливою обережністю застосовувати препарат хворим на тиреотоксикоз та передсердну екстрасистолію; при вираженій дилатації порожнин серця, легеневому серці необхідна корекція дози для запобігання передозування. | Спеціальних рекомендацій немає
Сугамадекс | Лікування пацієнтів з тяжкою формою порушення функції та пацієнтам, у яких порушення функції печінки супроводжується коагулопатією печінки проводити з великою обережністю. | При порушенні ф-ції нирок легкого та помірного ст.тяжкості (кліренс креатиніну ≥ 30 мл/хв та < 80 мл/хв) рекомендовані дози є такими ж, як і для дорослих з нормальною функцією нирок; застосування пацієнтам з порушенням ф-ції нирок тяжкого ст. (включаючи пацієнтів, що потребують діалізу (кліренс креатиніну < 30 мл/хв)) не рекомендується. | При станах, пов’язаних зі сповільненим кровотоком (захворювання серцево-судинної системи, літній вік, набряки), час відновлення може подовжуватися. | Призначаючи препарат пацієнтам з легеневими ускладненнями в анамнезі - пам’ятати про можливий розвиток бронхоспазму.
Сукральфат | Спеціальних рекомендацій немає | З обережністю при ХНН, гемодіалізі. Застосування препарату повинне бути короткотривалим. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Суксаметоній | Протипоказаний при г. печінковій недостатності. З обережністю застосовувати у пацієнтів із захворюваннями печінки. Дія суксаметонію може бути пролонгована при термінальній стадії печінкової недостатності. | Дія суксаметонію може бути пролонгована у пацієнтів з г. або хр. нирковою недостатністю. | Наявні повідомлення про випадки незворотної зупинки серця після застосування суксаметонію дітям та підліткам, які мали раніше не виявлені нейром’язові захворювання. Не рекомендується призначати пацієнтам з міастенією gravis через високий ризик розвитку «подвійного блоку». Пацієнти з міастенічним с-мом Ітона-Ламберта більш чутливі до дії суксаметонію, що може вимагати зниження дози. Може спричинити брадикардію, яку можна попередити попереднім в/в введенням атропіну. При відсутності гіперкаліємії, можуть виникнути шлуночкові аритмії, пов’язані із застосуванням суксаметонію. Пацієнти, які приймають ЛЗ дигіталісу, більш схильні до розвитку аритмій. Дія суксаметонію на серце призводить до зміни серцевого ритму, включаючи зупинку серця. | У великих дозах може спричинити «подвійний блок», коли після деполяризуючої дії розвивається антидеполяризуючий ефект. Тому після останньої ін’єк. дія довгий час (до 25-30 хв.) не проходить і самостійне дихання не відновлюється. Застосовувати тільки в умовах спеціалізованого відділення стаціонару за рішенням та під пильним наглядом досвідченого анестезіолога та при наявності апаратури для проведення негайної інтубації трахеї, інгаляції кисню та ШВЛ.
Сульпірид | Спеціальних рекомендацій немає. | Рекомендоване зменшене дозування та посилений моніторинг; у разі серйозної ниркової недостатності проводити переривчасті курси лікування. | Може призводити до залежного від дози подовження інтервалу QT, тому перед призначенням перевірити наявність у пацієнтів факторів ризику, які можуть сприяти розвитку аритмії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Сульфадиметоксин | З обережністю призначати хворим з захворюваннями печінки. Протпоказаний при печінковій недостатністі, гепатиті. | З обережністю призначати хворим з захворюваннями нирок. Протипоказаний при нирковій недостатності. | З обережністю призначати хворим з хр.СН. | З обережністю призначати хворим з БА.
Сульфадимідин | З обережністю пацієнтам з порушенням ф-ції. При тривалому лікуванні проводити систематичний контроль стану ф-ції печінки. Протипоказаний при виражених порушеннях ф-ції печінки та печінковій недостатності. | З обережністю пацієнтам з порушенням ф-ції. При тривалому лікуванні проводити систематичний контроль стану ф-ції нирок. Протипоказаний при виражених порушеннях ф-ції нирок та нирковій недостатності. | Спеціальних рекомендацій. | З обережністю пацієнтам з БА.
Сульфадіазин срібла | З обережністю з порушеннями функції печінки. Контроль функції печінки. | З обережністю при порушеннями функції нирок. Контроль функції нирок, давати рясне лужне пиття. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Сульфаніламід | Протипоказаний при захворюваннях печінки (печінковій недостатності, г. гепатитах). | Протипоказаний при захворюваннях нирок (нефрозах, нефритах, нирковій недостатності); при лікуванні проводити систематичний контроль ф-ції нирок. | Протипоказаний при декомпенсованій хр.СН та захворюваннях кровотворної системи; з обережністю хворим із хр.СН. | З обережністю пацієнтам з БА.
Сульфасалазин | Протипоказаний пацієнтам з ураженням печінки тяжкого ступеня. З обережністю призначати пацієнтам з ураженням печінки від помірного до середнього ступеня тяжкості та лише за умови, якщо користь від застосування значно перевищує ризик для пацієнта. | Протипоказаний пацієнтам з ураженням нирок тяжкого ступеня. З обережністю призначати пацієнтам з ураженням нирок від помірного до середнього ступеня тяжкості та лише за умови, якщо користь від застосування значно перевищує ризик для пацієнта. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при БА.
Сульфацетамід | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Суматриптан | протипоказан при тяжкій печінковій недостатності; печінкова недостатність низького та середнього ступеня - розглянути доцільність зниження дози до 25-50 мг. | з обережністю. | протипоказаний при ІМ в анамнезі або ІХС , стенокардії Принцметала, захворюваннях периферичних судин, помірній або тяжкій АГ та легкій неконтрольованій АГ. | спеціальних рекомендацій немає.
Сунітиніб | При легких чи помірних порушеннях (класи А та В за класифікацією Чайлд-П´ю) зниження початкової дози не потрібне. Не можна рекомендувати пацієнтам з тяжкими порушеннями (клас С за класифікацією Чайлд-П´ю). | Немає потреби у корекції початкової дози. Відмінити пацієнтам з нефротичним с-мом. | Пацієнти з наявними кардіологічними факторами ризику та/або з ІХС в анамнезі потребують ретельного нагляду для виявлення клінічних ознак та симптомів застійної СН. Проводити скринінгове обстеження пацієнтів для виявлення АГ та контролювати їх стан. Пацієнтам з тяжкою гіпертензією, що не піддається медикаментозному лікуванню, рекомендовано тимчасово призупинити прийом препарату. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тадалафіл | У чоловіків, які мають ПН рекомендована доза - 10 мг перед передбачуваною сексуальною активністю. У разі призначення пацієнтам із тяжкою ПН (клас С за шкалою Чайлда-П’ю) уважно оцінити індивідуальні переваги/ризики. | Корекція дози не потрібна для пацієнтів із слабкою та помірною НН. Для пацієнтів із тяжкою НН максимально рекомендована доза - 10 мг. Щоденне застосування тадалафілу в дозі 2,5 мг або 5 мг не рекомендовано для лікування пацієнтів із тяжкою нирковою недостатністю. | Не застосовувати чоловікам із СС захворюваннями, для яких сексуальна активність є небажаною: пацієнтам з ІМ (протягом останніх 90 днів), з нестабільною стенокардією або стенокардією (що виникає під час статевих актів), із СН (що відповідає класу 2 або вище за класифікацією Нью-Йоркської асоціації серця, протягом останніх 6 міс.), з неконтрольованими аритміями, артеріальною гіпотензією (<90/50 мм рт.ст.) чи неконтрольованою АГ, пацієнтам після інсульту (що стався протягом останніх 6 міс.). Перед початком лікування зважати на стан CC системи пацієнтів; виявляє судинорозширювальний ефект, що може призводити до незначного і транзиторного зниження АТ та потенціювання гіпотензивного ефекту нітратів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тайгециклін | Хворим із легким чи помірним ураженням (ступеня А та B за класифікацією Чайлд-П’ю) корекція дози не потрібна. Хворим з тяжкою недостатністю (ступінь С за класифікацією Чайлд-П’ю) дозування зменшити до 25 мг кожні 12 год; початкова доза навантаження - 100 мг; застосовувати з обережністю та контролювати відповідь пацієнта на введення. | Хворим з порушенням функції та пацієнтам, які знаходяться на ГД, корекція дози не потрібна. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Такролімус | Пацієнтам із тяжкими порушеннями функції може знадобитися зниження дози. У початковому посттрансплантаційному періоді проводити періодичний моніторинг показників печінкової функції. | У початковому посттрансплантаційному періоді проводити періодичний моніторинг показників ниркової функції (показники концентрації креатиніну в сироватці крові, розрахунок кліренсу креатиніну та моніторинг діурезу). Необхідність у корекції дози відсутня. | Контролювати АТ, регулярно проводити ЕКГ. Можливі випадки гіпертрофії шлуночків або гіпертрофії перегородок серця. Пацієнтам, які мають високий ризик, особливо дітям молодшого віку та пацієнтам, які отримують інтенсивну імуносупресивну терапію, до і після трансплантації (через 3 міс. і потім через 9-12 міс.) контролювати, проводити ехокардіографічний та ЕКГ-контроль. Якщо виявляються аномалії, розглянути питання про зниження дози або заміни його на інший імунодепресант. Може подовжувати інтервал QT і спричиняти Torsades de Pointes. Дотримуватися обережності для пацієнтів з факторами ризику подовження інтервалу QT (пацієнтів з індивідуальним або спадковим подовженням інтервалу QT, із застійною СН, брадиаритмією, порушенням рівня електролітів). Дотримуватися обережності для пацієнтів з діагностованим або підозрюваним вродженим с-мом подовження інтервалу QT або набутим подовженим інтервалом QT або для пацієнтів, які одночасно приймають ЛЗ, що подовжують інтервал QT, включаючи порушення рівня електролітів чи відоме підвищення експозиції такролімусу. | Спеціальних рекомендацій немає.
Талідомід | З обережністю і під ретельним наглядом лікаря через можливість виникнення ознак токсичності. | Зміна дози не потрібна, однак проводити ретельний моніторинг. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тамоксифен | З обережністю. Контроль функції печінки. Корекція доз не потрібна. | З обережністю. Корекція доз не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тамсулозин | Протипоказаний при вираженій ПН. Пацієнти з порушенням ф-ції печінки легкого та середнього ступеня тяжкості не потребують зниження дозування. | Порушення ф-ції нирок не вимагає зниження дозування. З особливою обережністю призначати пацієнтам з тяжкою формою недостатності (КлКр<10 мл/хв). | Протипоказаний пацієнтам з ортостатичною гіпотензією. | Спеціальних рекомендацій немає.
Таурин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тегафур | протипоказаний при тяжкій недостатності. | протипоказаний при тяжкій недостатності. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає.
Тейкопланін | Спеціальних рекомендацій немає. | Коригувати дозу для хворих з нирковою недостатністю. Дорослим та пацієнтам літнього віку протягом перших 3 днів дотримуватися стандартного режиму лікування: щоб остаточна концентрація засобу в сироватці крові підтримувалася на рівні не менше ніж 10 мг/л, після четвертого дня терапії: при легкій і помірній нирковій недостатності (КлКр 30-80 мл/хв): підтримувальна доза має бути зменшена наполовину - шляхом введення дози1р/2 дні або шляхом введення половини цієї дози 2 р/день, при важкій нирковій недостатності (КлКр < ніж 30 мл/хв) та у пацієнтів на ГД: доза має становити1/3 від звичайної дози, для цього вводять початкову стандартну дозу 1 р/3дні або вводять 1/3 цієї дози 1р/день. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Телмісартан | Протипоказаний пацієнтам із тяжкими порушеннями ф-ції печінки; не можна призначати хворим з холестазом, обструктивними захворюваннями жовчних протоків. Для пацієнтів із легкими або помірними порушеннями ф-ції печінки добова доза не повинна перевищувати 40 мг 1 р/добу. | Досвід лікування хворих з нирковою недостатністю або хворих, які перебувають на гемодіалізі, обмежений; таким хворим рекомендується починати лікування з низької дози 20 мг. Для хворих з нирковою недостатністю легкого та середнього ст. тяжкості немає потреби в корекції дози. | З особливою обережністю призначають пацієнтам, які страждають на стеноз аорти, мітрального клапану або обструктивну гіпертрофічну кардіоміопатію; надмірне зниження АТ у пацієнтів з ІХС або ішемічною кардіопатією може призвести до ІМ або інсульту. | Спеціальних рекомендацій немає.
Темозоломід | Призначати з обережністю. | Призначати з обережністю. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тенектеплаза | Протипоказаний при тяжкому порушенні ф-ції печінки, що включає ПН, цироз, портальну гіпертензію (езофагеальний варикоз) та активний гепатит. | Специфічного досвіду щодо коригування дози тенектеплази у пацієнтів з тяжкою НН немає. | Протипоказаний при тяжкій АГ, що не піддається контролю; г. перикардиті; підгострому бактеріальному ендокардиті. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тенофовіру дизопроксил | Для пацієнтів з печінковими порушеннями немає необхідності у коригуванні дози. При припиненні прийому пацієнтами з хр. гепатитом B, із супутнім інфікуванням ВІЛ або без нього, потрібно уважно спостерігати за станом пацієнтів з метою виявлення ознак загострення гепатиту. | Пацієнтам з ГНН (КлКр < 30 мл/хв) і пацієнтам, які потребують ГД, застосування тенофовіру дизопроксилу не рекомендується. Якщо немає альтернативи лікування, потрібно відкоригувати інтервал дозування і проводити ретельний моніторинг ниркової функції. Якщо рівень фосфату у сироватці крові < 1,5 мг/дл (0,48 ммоль/л) або КлКр зменшений до < 50 мл/хв, у будь-якого пацієнта, який отримує тенофовіру дизопроксилу, провести повторну оцінку функції нирок протягом 1 тижня, включаючи визначення рівня глюкози в крові, калію в крові та концентрації глюкози в сечі. Розглянути необхідність відміни лікування тенофовіру дизопроксилу для пацієнтів зі зменшенням КлКр до < 50 мл/хв або зменшенням рівня фосфату в сироватці крові до < 1,0 мг/дл (0,32 ммоль/л). | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Теофілін | Протипоказано при тяжких порушеннях функції печінки; з обережністю та зменшивши дозу при порушеннях функції печінки (особливо цироз). | Протипоказано при порушеннях функції нирок. | Протипоказано при: г. СН, стенокардії, г. ІМ, пароксизмальній тахікардії, екстрасистолії, тяжкій артеріальній гіпер- та гіпотензії, тахіаритмії, гіпертрофічній обструктивній кардіоміопатії, розповсюдженому атеросклерозі судин, геморагічному інсульті, кровотечі в анамнезі. | Протипоказано при набряку легенів. Зменшити дозу при пневмонії.
Теразозин | З обережністю пацієнтам у віці від 65 років з ПН. | З обережністю для хворих з НН у віці від 65 років. Хворим з НН корекція дози не потрібна. | З обережністю пацієнтам у віці від 65 років зі схильністю до розвитку ортостатичної гіпотензії, при ІХС та при інших тяжких захворюваннях серця. При систематичному застосуванні препарату спостерігається регресія гіпертрофії лівого шлуночка. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тербінафін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Теризидон | Контроль функції печінки. | Контроль функції нирок. Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатністі. | З обережністю у хворих з хр.СН, які приймали 1-1,5 г теризидону на добу (можливість загострення). | Спеціальних рекомендацій немає.
Тестостерон | Замісну терапію тестостероном пацієнтам з порушеннями ф-ції печінки проводити з обережністю, протипоказаний чоловікам при наявності пухлини печінки у даний час або в анамнезі. Тривале застосування високих доз може спричинити появу печінкових плям чи пухлинних уражень печінки. | У пацієнтів з нирковими порушеннями в анамнезі застосування андрогенів може спричинити ускладнення у вигляді набряку із застійною СН чи без неї. Р-н д/ін'єкц. олійний 250 мг/мл: протипоказаний при нефротичний с-мі. | У пацієнтів із серцевими порушеннями в анамнезі застосування андрогенів може спричинити ускладнення у вигляді набряку із застійною СН чи без неї. З особливою обережністю застосовувати хворим з АГ. Р-н д/ін'єкц. 5%: протипоказаний при нелікованій застійій СН, ІХС. Гель для зовнішн. застосування - з обережністю у пацієнтів з ІХС. | При введенні р-нів може розвиватися легенева мікроемболія, що призводить до розвитку кашелю, диспное, гіпергідрозу, болю у грудях. Пацієнт має перебувати під наглядом під час проведення ін’єкц. та після її завершення, щоб вчасно виявити симптоми та ознаки олійної мікроемболії легень. Є дані про підвищений ризик апное уві сні у пацієнтів з недорозвинутою статевою системою, які приймають ефіри тестостерону, особливо у тих, хто має такі фактори ризику як ожиріння і хр. захворювання ДШ.
Тетрациклін | Для системного застосувння: з обережністю застосовувати пацієнтам з порушеннями функції печінки та пацієнтам, які отримують потенційно гепатотоксичні препарати, уникати високих доз препарату, застосування високих доз тетрацикліну були пов’язані з розвитком жирової інфільтрації печінки та панкреатиту. Для місцевого застосування: спеціальних рекомендацій немає. | Для системного застосування: протипоказане при нирковій недостатністі, особливо при тяжкому перебігу. Для місцевого застосування: спеціальних рекомендацій нема. | Спеціальних рекомендацій немає. | Препарат містить барвник жовтий захід FCF (Е 110), який може спричинити АР, у т.ч. БА.
Тиболон | протипоказаний при г. захворюванні печінки або захворюванні печінки в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає. | підвищує ризик ішемічного інсульту протягом першого року лікування, протипоказаний при венозній тромбоемболії в анамнезі або в даний час (тромбоз глибоких вен, емболія легеневих судин), при артеріальних тромбоемболічних захворюваннях в анамнезі ( стенокардія, ІМ, інсульт або транзиторне ішемічне порушення мозкового кровообігу). | Спеціальних рекомендацій немає.
Тизанідин | з обережністю застосовувати при лікуванні пацієнтів з помірно вираженими порушеннями ф-ції печінки. Лікування розпочинати з найменшого дозування: можливе підвищення дози повинно відбуватися з обережністю та з урахуванням індивідуальної переносимості пацієнтом препарату. Лікування пацієнтів з тяжкими розладами ф-ції печінки протипоказано. | Для пацієнтів із недостатністю (кліренс креатиніну < 25 мл/хв) рекомендована початкова доза 2 мг 1 р/добу, дозу підвищувати послідовно, для досягнення більш вираженого ефекту спочатку збільшити дозу, що призначається 1 р/добу, потім збільшувати кратність прийому. | З обережністю пацієнтам з ІХС та/або СН, регулярний контроль ЕКГ на початку застосування препарату; після раптової відміни або швидкого зниження дози у пацієнтів може виникнути АГ та тахікардія. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Тикагрелор | Корекція дози пацієнтам з печінковою недостатністю легкого ступеня не потрібна; із помірною або тяжкою печінковою недостатністю протипоказане. | Корекція дози пацієнтам з нирковою недостатністю не потрібна. Пацієнтам, які перебувають на гемодіалізі не рекомендовано. | З обережністю застосовувати пацієнтам з підвищеним ризиком брадикардії (пацієнтам без кардіостимулятора із синдромом слабкості синусового вузла, AV-блокадою ІІ чи ІІІ ст. або синкопе, зумовленим брадикардією). | З обережністю застосовувати пацієнтам з БА та/або ХОЗЛ в анамнезі (ризик задишки).
Тиклопідин | Бути особливо обережними, а в деяких випадках знижувати його дозу. При розвитку гепатиту або жовтяниці лікування повинно бути припинено. Застосування препарату протипоказано при тяжкій ПН. | Корекція дози тиклопідину не потрібна при легкій і помірній НН. При тяжкій НН може бути необхідним зменшити дозу тиклопідину або припинити лікування. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тимолол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | у пацієнтів із ССЗ(наприклад, ІХС, стенокардія Принцметала та СН) та артеріальною гіпотензією уважно оцінити лікування бета-блокаторами та розглянути лікування препаратами з іншими діючими речовинами;еобхідно спостерігати за пацієнтами з ССЗ на предмет виявлення ознак погіршення їх стану, а також можливого виникнення побічних р-цій; негативний вплив на час проведення імпульсу бета-блокатори призначати з великою обережністю пацієнтам із блокадою серця І ступеня; з обережністю слід призначати лікування пацієнтам із тяжкими порушеннями периферичного кровообігу (наприклад, тяжка форма хвороби Рейно або синдрому Рейно). | можливі побічні реакції з боку дихальної системи, включаючи летальний наслідок через бронхоспазм у пацієнтів із астмою; слід застосовувати з обережністю пацієнтам із хронічним обструктивним захворюванням легень легкого або середнього ступеня тяжкості та лише у випадку, якщо потенційна користь перевищує потенційний ризик.
Тинідазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Немає потреби у коригуванні дози пацієнтам з порушенням функції нирок. Корекція дози при ГД. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тіамазол | Пацієнтам з печінковою недостатністю препарат застосовувати в максимально низьких ефективних дозах. | Індивідуальне коригування дози та постійний моніторинг. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тіамін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тіанептин | пацієнти із порушенням функції печінки (з цирозом печінки) не потребують корекції дози. | для пацієнтів з нирковою недостатністю доза становить 2 таблетки на добу (25 мг/добу). | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає.
Тіогуанін | Зменшити дозу. | Зменшити дозу. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тіопентал натрію | Зменшити дозу для пацієнтів з печінковою недостатністю. | З обережністю при тяжкій нирковій недостатності. | З обережністю пацієнтам із захворюваннями СС системи (спричиняє пригнічення дихання), при порушенні скорочувальної функції міокарда, при АГ різної етіології. Спричиняє кардіодепресію (зменшує ударний об’єм, серцевий викид і АТ). | Протипоказаний при г. БА, диспное, обструкції ДШ. З обережністю пацієнтам із тяжкими бронхолегеневими захворюваннями. Спричиняє пригнічення дихання у хворих з СС захворюваннями.
Тіоридазин | З обережністю призначати при печінковій недостатності; у разі захворювання печінки - регулярний контроль її функцій. | З обережністю призначати пацієнтам з нирковою недостатністю. | Протипоказаний при тяжкій СС недостатності, вродженому або набутому с-мі подовженого інтервалу QT, шлуночкових порушеннях серцевого ритму, серцевій аритмії в анамнезі, вираженій брадикардії, СА або AV блокаді провідності ІІІ ступеня; тяжкій артеріальній гіпотензії. | З обережністю при хр. захворюваннях з порушенням дихання.
Тіотриазолін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тіотропію бромід | Корекція дози не потрібна при печінковій недостатності. | Під медичним контролем у пацієнтів із нирковою недостатністю, від помірної до тяжкої (КлКр< 50 мл/хв.). З обережністю при гіперплазії передміхурової залози, обструкції шийки сечового міхура. | З обережністю застосовувати пацієнтам з недавно перенесеним ІМ (< 6 місяців), будь-якою нестійкою або небезпечною для життя серцевою аритмією або ж серцевою аритмією, що вимагала втручання або зміни лікарської терапії протягом останнього року; госпіталізацією через СН (клас NYHA III або IV) протягом останнього року. | Може спричинити парадоксальний бронхоспазм.
Тобраміцин | системна абсорбція тобраміцину при місцевому офтальмологічному застосуванні дуже низька; у випадку супутньої терапії із застосуванням системних антибіотиків з групи аміноглікозидів слід здійснювати моніторинг за концентрацією у сироватці крові для підтримки необхідного терапевтичного рівня. | системна абсорбція тобраміцину при місцевому офтальмологічному застосуванні дуже низька; у випадку супутньої терапії із застосуванням системних антибіотиків з групи аміноглікозидів слід здійснювати моніторинг за концентрацією у сироватці крові для підтримки необхідного терапевтичного рівня; порош. д/інгал. - призначати з обережністю пацієнтам з відомою або підозрюваною дисфункцією нирок; р-н д/ін'єкц. - при ХНН ↓ дозу та ↑ інтервали між введеннями, протипоказаний при тяжкій ХНН. | спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає.
Токоферол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при атеросклерозі, підвищеному ризику розвитку тромбоемболії, протипоказаний при кардіосклерозі, г. ІМ. | Може викликати тромбоемболію легеневої артерії у пацієнтів, схильних до цього.
Толперизон | При помірному ураженні печінки рекомендується індивідуальне титрування дози з ретельним спостереженням за станом пацієнта і контролем ф-ції печінки. При тяжкому ураженні печінки призначати толперизон не рекомендується. | При помірному ураженні нирок рекомендується індивідуальне титрування дози з ретельним спостереженням за станом пацієнта і контролем ф-ції нирок. При тяжкому ураженні нирок призначати толперизон не рекомендується. | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає
Толтеродин | Застосовувати з обережністю. Рекомендована добова доза - 2 мг/добу (по 1 мг 2 р/добу). | Застосовувати з обережністю. Пацієнтам із швидкістю клубочкової фільтрації ≤ 30 мл/хв рекомендована добова доза - 2 мг/добу (по 1 мг 2 р/добу). | З обережністю пацієнтам з факторами ризику подовження тривалості інтервалу QT: с-мом подовження інтервалу QT вродженим або в анамнезі; порушеннями електролітного балансу (гіпокаліємія, гіпомагніємія, гіпокальціємія); брадикардією; з вже існуючими кардіозахворюваннями (кардіоміопатією, ІХС, аритмією, СН); хворим, які застосовують антиаритмічні ЛЗ класу ІА (хінідин, прокаінамід) або класу ІІІ (амлодіпін, соталол). | Спеціальних рекомендацій немає.
Топірамат | пацієнтам з порушеннями функції печінки застосовувати з обережністю внаслідок можливості зниження кліренсу топірамату. При відміні препаратів, що є індукторами печінкових ферментів, концентрації топірамату в крові будуть зростати. У таких ситуаціях при наявності клінічних показань дозу топіромату можна знизити. | при помірних та тяжких порушеннях функції нирок рекомендується половина від звичайної початкової та підтримуючої дози. Подовжений час гемодіалізу може спричинити зниження концентрації топірамату нижче рівня, необхідного для підтримання протисудомного ефекту. Для уникнення швидких знижень концентрації топірамату у плазмі крові під час гемодіалізу може потребуватися додаткова доза. Топірамат разом з ЛЗ, що сприяють нефролітіазу, може підвищувати ризик утворення конкрементів в нирках. З обережністю у пацієнтів з порушеною ф-цією нирок (CLCR ≤ 70 мл/хв). | спеціальних рекомендацій немає. | з обережністю при тяжких респіраторних захворюваннях, оскільки вони можуть призводити до ацідозу, який посилює вплив топірамату на зниження бікарбонатів.
Топотекан | Недостатньо даних для дозових рекомендацій препарату пацієнтам з печінковою недостатністю (рівень білірубіну знаходиться у межах 1,5-10 мг/дл). | Капс.: пацієнтам з кліренсом креатиніну від 30 до 49 мл/хв рекомендується доза 1,9 мг/м2/добу. У разі задовільної переносимості дозу можна збільшити до 2,3 мг/м2/добу у послідуючих циклах. Наявні обмежені дані, що при лікуванні хворих корейської національності з кліренсом креатиніну менше 50 мл/хв може знадобитися подальше зменшенні дози. Дозових рекомендацій для лікування пацієнтів з кліренсом креатиніну < 30 мл/хв не встановлено. Ліоф.д/р-ну д/інф: рекомендована доза топотекану як монотерапії для пацієнтів з раком яєчників або дрібноклітинним раком легенів та кліренсом креатиніну від 20 до 39 мл/хв становить 0,75 мг/м2/добу протягом 5 днів поспіль. Не рекомендовано застосування якщо кліренс креатиніну < 20 мл/хв. | Спеціальних рекомендацій немає. | У разі виявлення у пацієнта інтерстиціального захворювання легенів (наприклад, кашель, гарячка, задишка та/або гіпоксія), застосування топотекану слід припинити.
Торасемід | З особливою обережністю застосовувати пацієнтам, які страждають на захворювання печінки, що супроводжуються цирозом печінки та асцитом, оскільки раптові зміни водно-електролітного балансу можуть призвести до печінкової коми; терапію із застосуванням торасеміду пацієнтам цієї групи необхідно проводити в умовах стаціонару. | Протипоказаний; при відсутності достатнього клінічного досвіду застосування не слід призначати торасемід при порушенні ф-ції нирок, спричинені нефротоксичними речовинами; не слід призначати при кліренсі креатиніну в межах 20 - 30 мл/хв та/або концентрації креатиніну в сироватці крові в межах від 3,5 до 6 мг/дл. | У пацієнтів із СС захворюваннями, особливо у випадку прийому препаратів наперстянки, гіпокаліємія, що може виникати при прийомі сечогінних засобів, може підвищити ризик розвитку аритмії. При відсутності достатнього клінічного досвіду застосування не слід призначати при аритмії, наприклад, при синоатріальній блокаді, AV блокаді ІІ та ІІІ ст. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тореміфен | З обережністю. | Корекція дози не потрібна. | протипоказаний пацієнтам з природженим або набутим подовженням інтервалу QT, порушеннями електролітного балансу, особливо невідкоригованою гіпокаліємією, клінічно значущою брадикардією, клінічно значущою СН зі зниженням фракції викиду лівого шлуночка, симптоматичними аритміями в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тоцилізумаб | Терапія не рекомендується при показнику АЛТ/АСТ, який перевищує верхню межу норми більш ніж у 5 разів. При підвищенні рівнів АЛТ або АСТ у 3-5 разів вище верхньої межі норми, підтвердженому повторними тестами, лікування препаратом перервати. Терапія особливо одночасно з метотрексатом, може бути асоційована з підвищенням активності печінкових трансаміназ, тому бути обережним у пацієнтів з активними захворюваннями печінки або з печінковою недостатністю. | Корегування дози не потребується для пацієнтів з НН легкого ст. Застосування тоцилізумабу для пацієнтів з НН помірного та тяжкого ст. не вивчалося. Необхідно ретельно контролювати ф-цію нирок у таких пацієнтів. | пацієнти з РА при наявності факторів ризику (наприклад, АГ, гіперліпідемії), мають підвищений ризик виникнення розладів з боку ССС, що піддаються лікуванню у рамках звичайного стандартного лікування | З обережністю пацієнтам з інтерстиціальним захворюванням легень.
Травопрост | Упацієнтів із порушеннями ф-ції печінки (від слабких до серйозних) корекція дози не потрібна. | У пацієнтів із порушеннями ф-ції нирок (від слабких до серйозних) корекція дози не потрібна (КлКр нижчий за 14 мл/хв) . | Спеціальних рекомендацій немає | Спеціальних рекомендацій немає.
Тразодону гідрохлорид | Рекомендується з обережністю призначати пацієнтам з печінковими порушеннями, особливо у випадках серйозних порушень. Може бути рекомендований періодичний контроль функцій печінки. | Не має необхідності в коригуванні дози, призначати з обережністю пацієнтам з серйозними нирковими порушеннями. | Протипоказаний пацієнтам з г. ІМ. З обережністю слід застосовувати пацієнтам з діагностованими СС захворюваннями, у т.ч. з тими, що супроводжуються подовженням інтервалу QT. | Спеціальних рекомендацій немає.
Трамадол | Протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. При порушеннях функції легкого та помірного ступеня виведення трамадолу уповільнене, таким хворим збільшують міждозовий інтервал відповідно до потреби хворого. | Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності (кліренс креатиніну <10 мл/хв). При порушеннях функції нирок легкого та помірного ступеня виведення трамадолу уповільнене, таким хворим збільшують міждозовий інтервал відповідно до потреби. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю застосовувати при порушенні функції дихання. Призначати з обережністю пацієнтам із пригніченням дихання або при сумісному застосуванні депресантів ЦНС - ризик виникнення пригнічення дихання.
Трастузумаб | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Оцінка користі і ризику до початку лікування, ч/з ризик кардіотоксичного впливу. Не рекомендується пацієнтам з: документально зафіксованою хр. СН в анамнезі; неконтрольованою аритмією високого ризику; стенокардією, що вимагає медикаментозного лікування; клінічно значущими захворюваннями клапанів серця; наявними на ЕКГ ознаками трансмурального інфаркту; погано контрольованою АГ. Всі пацієнти перед початком лікування ЛЗ трастузумаб, особливо ті, які раніше одержували антрацикліни, повинні пройти ретельне кардіологічне обстеження, що включає збір анамнезу, фізикальний огляд, ЕКГ, ехокардіографію та/або радіоізотопну вентрикулографію (MUGA). Моніторинг з метою раннього виявлення пацієнтів, у яких розвинулася серцева дисфункція, слід проводити за допомогою кардіологічного обстеження на вихідному рівні, кожні 3 місяці під час лікування і кожні 6 місяців після закінчення лікування протягом 24 місяців з дати останнього введення ЛЗ | Не слід застосовувати хворим, які страждають на задишку у спокої, зумовленою метастазами у легенях або супутніми захворюваннями, ч/з підвищений ризик легеневих р-цій.
Третиноїн | При недостатності дозу зменшити до 25 мг/м2. | При недостатності дозу зменшити до 25 мг/м2. | З обережністю при ССЗ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тригексифенідил | при виражених порушеннях призначати з обережністю. | протипоказаний при затримці сечовипускання; з обережністю при тяжких хворобах нирок. | протипоказаний при тахіаритмії (в тому числі при фібриляції передсердь); при кардіопатії в стадії декомпенсації. З обережністю при захворюваннях, які можуть ускладнюватися тахікардією, в тому числі при артеріальній гіпертензії, захворюваннях серця, атеросклерозі. | спеціальних рекомендацій немає.
Тримеперидин | Дотримуватися обережності та застосовувати менші дози. При застосуванні пацієнтам з порушеннями гепатобіліарної системи (також при панкреатиті біліарного походження) застосовувати одночасно зі спазмолітичними ЛЗ. | Дотримуватися обережності та застосовувати менші дози. | Якщо під час пологів мати отримує тримеперидину, ретельно контролювати серцебиття новонародженого. Дотримуватися обережності та застосовувати менші дози пацієнтам з гіпотензією. | Протипоказаний при порушенні дихання внаслідок пригнічення дихального центру, обструктивних захворюваннях дихальних шляхів, БА. Дотримуватися обережності та застосовувати менші дози тримеперидину при призначенні пацієнтам зі зменшеними резервами дихання. Якщо під час пологів мати отримує тримеперидин, ретельно контролювати дихання новонародженого.
Триметазидин | Спеціальних рекомендацій немає. | Пацієнтам із помірною нирковою недостатністю (кліренс креатиніну - 30-60 мл/хв) слід зменшити дозу вдвічі. | Цей ЛЗ не слід застосовувати для купірування нападів стенокардії, не слід призначати при нестабільній стенокардії або ІМ як первинну терапію на догоспітальному етапі або у перші дні госпіталізації; у випадку виникнення нападу нестабільної стенокардії на тлі поточної терапії необхідно переглянути стан хвороби пацієнта та відкоригувати лікування (медикаментозну терапію та можливість реваскуляризації). | Спеціальних рекомендацій немає.
Трипторелін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | У пацієнтів із подовженням інтервалу QT в анамнезі або з наявними факторами ризику подовження інтервалу QT, а також у пацієнтів, які отримують ЛЗ, що можуть подовжувати інтервал QT, оцінити співвідношення користі та ризику, включаючи потенційну можливість виникнення шлуночкової тахікардії типу «пірует». | Спеціальних рекомендацій немає.
Трифлуоперазин | Протипоказаний при функціональній печінковій недостатності, пошкодженнях печінки. | Протипоказаний при функціональній нирковій недостатності. | Протипоказаний пацієнтам з декомпенсованою СН, вираженою артеріальною гіпотензією, стенокардією. | Протипоказаний пацієнтам з порушеннями механізму центральної регуляції дихання (особливо у дітей). При хр. захворюваннях призначають тільки після порівняння ризику і користі лікування.
Тріамцинолон | З обережністю при порушенні функції печінки; зменшити дозу при цирозі печінки. | З обережністю при нирковій недостатності, г. гломерулонефриті. | З обережністю та у разі обгрунтованих показань при АГ, СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Тропікамід | Спеціальних рекомендацій немає | спеціальних рекомендацій немає. | після місцевого застосування тропікаміду здійснювати ретельний нагляд за пацієнтами, які страждають на АГ, порушення ССС. | спеціальних рекомендацій немає.
Тропісетрон | Корекція дози не потрібна. | Корекція дози не потрібна. | Хворим із неконтрольованою АГ потрібно уникати призначення добових доз, що перевищують 10 мг. Дотримуватися обережності при одночасному застосуванні із засобами для наркозу у пацієнтів з порушеннями серцевого ритму і провідності, а також у пацієнтів, яким проводилося лікування антиаритмічними препаратами або b-адреноблокаторами, у зв’язку з відсутністю досвіду їх спільного застосування. | Спеціальних рекомендацій немає.
Туберкулін | Спеціальних рекомендацій немає. | Ниркова недостатність може призвести до хибно-негативної реакції. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказано застосовувати при алергічних станах (БА).
Уліпристалу ацетат | Протипоказаний при наявному захворюванні печінки. | Не рекомендований для застосування пацієнткам з тяжкою нирковою недостатністю у разі відсутності ретельного контролю за їх станом; з легким або помірним ступенем порушення ф-ції нирок корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Не рекомендується застосування жінкам з тяжкою формою БА, яка недостатньо піддається корекції пероральними ГКС.
Урапідил | З особливою обережністю застосовувати при порушенні ф-цій. | З особливою обережністю застосовувати пацієнтам з помірним або важким ступенем порушення ф-цій. | З особливою обережністю застосовувати при СН, спричиненій механічною дисфункцією (стеноз аорти або мітральний стеноз, емболія легеневої артерії, погіршення серцевої ф-ції, спричиненої перикардіальними захворюваннями). | Спеціальних рекомендацій немає.
Урокіназа | Проипоказаний при тяжких печінкових порушенях (цироз печінки, езофагеальний варикоз), | Протипоказаний при тяжких ниркових порушеннях, при підвищеній схильності до кровотеч внаслідок порушень сечостатевої системи (злоякісні пухлини, СКХ). | З обережністю у застосовувати при АГ, при наявності тромбу у лівій частині серця (наприклад стеноз мітрального клапана, що супроводжується фібриляцією передсердь), при цереброваскулярних захворюваннях. | Протипоказаний при підвищеній схильності до кровотеч внаслідок порушень легеневої системи (кавернозний туберкульоз або бронхоектази).
Урофолітропін | Особливих рекомендацій немає. | Особливих рекомендацій немає. | З обережністю у жінок з підвищеним ризиком розвитку тромбоемболічних станів. | Особливих рекомендацій немає.
Устекінумаб | Рекомендації відсутні. | Рекомендації відсутні. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Перед початком застосування провести обстеження пацієнта для виключення туберкульозу, пацієнтам з активним туберкульозом протипоказаний.
Фактор IX коагуляції крові людини | У зв’язку з потенційним ризиком тромботичних ускладнень при введенні препарату пацієнтам із захворюваннями печінки проводити клінічне спостереження з метою виявлення ранніх ознак тромбозу і виснажливої коагулопатії споживання з проведенням відповідних лабораторних аналізів. | Спеціальних рекомендацій немає. | Через потенційний ризик тромботичних ускладнень пацієнтам із стенокардією, ІХС чи г.ІМ проводити клінічне спостереження з метою виявлення ранніх ознак тромбозу і виснажливої коагулопатії споживання з проведенням відповідних лабораторних аналізів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фактор VIII коагуляції крові, октоког альфа | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фактор коагуляції крові людини VIII | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фамотидин | Застосовувати з обережністю. Зменшити дозу при недостатності. | З обережністю при недостатності. При зниженні кліренсу креатиніну нижче 10 мл/хв (табл.) чи кліренс креатиніну становить < 30 мл/хв або креатинін сироватки крові - > 3 мг/100 мл (в/в ЛЗ), рекомендується зниження ДД препарату або збільшити інтервал між прийомом доз до 36-48 год. | При наявності захворювань ССС віддавати перевагу тривалому крапельному вливанню. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фамцикловір | Корекція дози не потрібна хворим із печінковими порушеннями від легкого до помірного ступеня. Дані щодо пацієнтів з тяжкою печінковою недостатністю відсутні. | Особливу увагу необхідно звернути на хворих з порушеною функцією нирок, яким необхідна корекція дозування. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фексофенадин | Дотримуватись обережності при застосуванні пацієнтам із порушенням печінкової функції через недостатність даних. Коригування дози не потрібно. | Дотримуватись обережності при застосуванні пацієнтам із порушенням ниркової функції через недостатність даних. Коригування дози не потрібно. | У пацієнтів, які перенесли у минулому або мають у теперішньому СС захворювання, можутьвиникнути побічні ефекти - тахікардія та прискорене серцебиття. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фелодипін | У пацієнтів з порушенням функції печінки може спостерігатися підвищення концентрації фелодипіну у плазмі крові. Такі пацієнти можуть бути чутливими до лікування нижчими дозами. | Не потрібно коригувати дозу. | Може рідко спричиняти сильну артеріальну гіпотензію з тахікардією, що у чутливих пацієнтів може призвести до ішемії міокарда. З обережністю призначати при тяжкій дисфункції лівого шлуночка. | Спеціальних рекомендацій немає.
Феназепам | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції. При тривалій терапії контролювати активність печінкових ферментів. Пацієнтам з недостатністю - зниження дози через підвищений ризик розвитку побічних реакцій. | Протипоказаний при тяжких порушеннях функції. Пацієнтам з недостатністю - зниження дози через підвищений ризик розвитку побічних реакцій. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний пацієнтам з тяжкими респіраторними захворюваннями (ДН, г. легенева недостатність, тяжке ХОЗЛ, БА), с-мом нічного апное.
Фенілефрин | протипоказаний при печінковій порфирії. | спеціальних рекомендацій немає. | протипоказаний при значних порушеннях з боку серцево-судинної системи (хвороби серця, артеріальна гіпертензія, аневризма, тахікардія), особливо у пацієнтів літнього віку; з обережністю застосовувати пацієнтам з атеросклерозом судин головного мозку | з обережністю застосовувати пацієнтіам з хр. БА
Феніндіон | З обережністю призначати препарат при ПН помірного ступеня; протипоказаний при тяжкій ПН | З обережністю призначати препарат при НН помірного ступеня, протипоказаний при тяжкій НН. | З обережністю при підвищеній проникності судин, перикардиті. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фенітоїн | метаболізується переважно в печінці (є потужним індуктором печінкових ферментів); для пацієнтів з порушеннями функції печінки може знадобитися зниження дозування препарату, щоб запобігти кумуляції та токсичності; з обережністю при хр. захворюваннях печінки; протипоказаний при печінковій недостатністі. | з обережністю при хр. захворюваннях нирок; протипоказаний при нирковій недостатності. | протипоказаний при СН, с-мі Адамса-Стокса, AV-блокаді II-III ступеня, синоатріальній блокаді, синусовій брадикардії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фенобарбітал | протипоказаний при тяжких захворюваннях печінки; індукує ферменти печінки і таким чином може прискорювати метаболізм деяких лікарських засобів, що метаболізуються цими ферментами (включаючи парацетамол, саліцилати, непрямі антикоагулянти, серцеві глікозиди (дигітоксин), протимікробні (хлорамфенікол, доксициклін, метронідазол, рифампіцин), противірусні, протигрибкові (гризеофульвін, ітраконазол), протиепілептичні (протисудомні), психотропні (трициклічні антидепресанти, клоназепам), гормональні (естрогени, прогестогени, кортикостероїди, тиреоїдні гормони), імуносупресивні (глюкокортикостероїди, циклоспорин, цитостатики), антиаритмічні, антигіпертензивні (β-блокатори, блокатори кальцієвих каналів), пероральні цукрознижувальні лікарські засоби тощо); може прискорювати метаболізм пероральних контрацептивів, що призводить до втрати їх ефекту. | протипоказаний при ураженні нирок з порушенням їх функцій. | з обережністю призначається при декомпенсованій СН; протипоказаний при вираженій тяжкій артеріальній гіпотензії, г. ІМ. | з обережністю призначати при БА; протипоказаний при респіраторних захворюваннях із задишкою, обструктивному с-мі.
Фенол | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фенотерол | При печінковій недостатності призначати з обережністю. | При нирковій недостатності призначати з обережністю. | Протипоказаний при гіпертрофічній обструктивній кардіоміопатії, тахіаритмії. З обережністю та лише після ретельної оцінки ризику і користі у таких випадках: тяжка хвороба серця, особливо нещодавній ІМ та коронарна хвороба серця, якщо пацієнти застосовують серцеві глікозиди, тяжка та нелікована гіпертензія, аневризма. | З обережністю при тяжкій формі БА (гіпокаліємія може потенціюватись одночасним прийомом похідних ксантину, ГК та діуретиків; крім того, гіпоксія як с-м БА може підсилювати вплив гіпокаліємії на серцевий ритм).
Фенофібрат | Протипоказаний при недостатності, цирозі, захворюваннях жовчного міхура. Не рекомендується застосовувати пацієнтам із порушеннями ф-ції печінки ч/з відсутність даних. | Пацієнтам із порушенням ф-ції нирок необхідно зменшити дозу. При хр. захворюваннях нирок середньої тяжкості (кліренс креатиніну від 30 до 60 мл/хв) застосування фенофібрату в наявному дозуванні 145 мг не рекомендоване. Пацієнтам із тяжкими хр. захворюваннями нирок (кліренс креатиніну < 30 мл/хв) застосування фенофібрату протипоказане. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фенспірид | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фентаніл | Пласт. т/д: у пацієнтів з порушеннями ф-ції печінки дозу підбирати індивідуально, залежно від стану пацієнта.; Р-н д/ін’єк.: протипоказаний при печінковій недостатності; пацієнтам з порушеннями діяльності печінки обережно підбирати дози, початкову дозу зменшити. | Пласт. т/д:у пацієнтів з порушеннями ф-ції нирок дозу підбирати індивідуально, залежно від стану пацієнта.. Р-н д/ін’єк.: пацієнтам з порушеннями діяльності нирок обережно підбирати дози, початкову дозу зменшити. | Пласт. т/д: застосовувати з обережністю пацієнтам з брадіаритміями. Р-н д/ін’єк.: після в/в введення фентанілу може різко знизитися АТ, особливо у пацієнтів із гіповолемією, проводити необхідні заходи для підтримки стабільного АТ. У пацієнтів, які не отримували антихолінергічні ЛЗ в достатній кількості, а також у разі одночасного застосування фентанілу з міорелаксантами без ваголітичного ефекту може розвинутися брадикардія та зупинка діяльності серця; брадикардію можливо усунути атропіном. | Пласт. т/д: протипоказаний при тяжкій ДН, пацієнтам з г. або тяжкою астмою. Р-н д/ін’єк.: протипоказаний при пригніченні дихання, ХОЗЛ. Фентаніл вводити тільки у випадках, коли можливий контроль дихання кваліфікованим спеціалістом. З обережністю підбирати дози пацієнтам із захворюваннями легенів, зниженим резервним об’ємом легень. При введенні доз вище 200 мкг, розвивається тяжке пригнічення дихання, цей та інші фармакологічні ефекти фентанілу можливо усунути, застосовуючи специфічні антагоністи наркотичних ЛЗ (налоксон). Після застосування великих доз або застосування фентанілу у вигляді інфузії, дотримуватися обережності для забезпечення пацієнту відповідного спонтанного дихання після відновлення від наркозу ще до його переміщення. Реанімаційне обладнання, а також антагоністи опіоїдів, повинні бути у швидкому доступі. Гіпервентиляція під час анестезії може змінити реакцію пацієнта на СО2, впливаючи на дихання після операції.
Фентиконазол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Філграстим | Корекція дози не потрібна. | Корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | У разі виявлення респіраторного дистрес-синдрому дорослих застосування ЛЗ припиняють і призначають відповідне лікування.
Фінастерид | Вплив не досліджувався. | Хворим на НН різного ступеня тяжкості (зниження КлКр до 9 мл/хв) корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фітоменадіон | При тяжкій печінковій недостатності - протипоказаний. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Флувоксамін | Лікування розпочинати з низьких доз під ретельним наглядом. При підвищенні активності печінкових ферментів лікування припинити. | Лікування розпочинати з низьких доз під ретельним наглядом. | З обережністю застосовувати у пацієнтів з порушенням функції СС системи. Може спричинити незначне зменшення ЧСС (на 2-6 ударів за хв). | Спеціальних рекомендацій немає.
Флударабін | З обережністю. Ретельно контролювати щодо надмірної токсичності та здійснювати корекцію доз із урахуванням токсичності або відповідно припиняти введення ЛЗ. | З обережністю. При недостатності помірного ступеня (кліренс креатиніну 30-70 мл/хв) дозу зменшити до 50 % і здійснювати ретельний моніторинг стану пацієнтів. Протипоказаний, якщо кліренс креатиніну <30 мл/хв. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Флудрокортизон | Дотримуватись обережності у пацієнтів з порушеною функцією печінки. | Застосовувати обережно у випадках хронічного нефриту або ниркової недостатності. | Застосовувати з обережністю у хворих з гіпертензією, застійною СН. | Введення флудрокортизону пацієнтам з активним туберкульозом обмежити випадками дисемінованого туберкульозу або туберкульозу з швидкоплинним перебігом і тільки з одночасним протитуберкульозним лікуванням; пацієнтів з прихованими формами туберкульозу або позитивною туберкуліновою пробою, які отримують флудрокортизон, спостерігати, враховуючи ризик розвитку туберкульозу; при тривалому застосуванні КС пацієнти повинні отримувати протитуберкульозні препарати з профілактичною метою.
Флуконазол | Застосовувати з обережністю. Контроль під час лікування. | З обережністю. Корекція дози залежно від кліренсу креатиніну. | З обережністю застосовувати пацієнтам із ризиком розвитку аритмій. Одночасне застосування разом із ЛЗ, що пролонгують інтервал QTс та метаболізуються за допомогою ферменту CYP3А4 цитохрому Р450, протипоказане. Випадки подовження інтервалу QТ та пароксизмальної шлуночкової тахікардії типу «пірует» при застосуванні ЛЗ у пацієнтів із тяжкими захворюваннями при поєднанні багатьох факторів ризику, такими як структурні захворювання серця, порушення електролітного обміну та одночасне застосування інших ЛЗ, що впливають на інтервал QТ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Флуоксетин | Низькі дози як альтернативні добові дози рекомендовані пацієнтам з порушенням печінки. Протипоказаний пацієнтам із тяжкою печінковою недостатністю. | Доза має бути знижена. Протипоказаний пацієнтам із тяжкою нирковою недостатністю. | З обережністю застосовувати у пацієнтів з: вродженим подовженим інтервалом QT, з наявністю в анамнезі подовження інтервалу QT чи інших клінічних станів, що можуть призводити до аритмії (гіпокаліємія і гіпомагніємія, брадикардія, г. ІМ чи декомпенсована СН). Перед початком застосування провести ЕКГ. Якщо під час лікування виникають симптоми серцевої аритмії, припинити прийом і провести ЕКГ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Флуоцинолон | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Застосування засобу під оклюзійну пов'язку, враховуючи підвищене всмоктування, може спричинити виражену загальносистемну дію, яка проявляється у вигляді набряків, АГ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Флурбіпрофен | порушення функції печінки від легкого до помірного ступеня тяжкості; протипоказаний при тяжкій печінковій недостатності. | протипоказаний при тяжкій нирковій недостатності. | протипоказаний при тяжкій серцевій недостатності; з обережністю при АГ | Протипоказаний при БА, риніті на фоні прийому ацетилсаліцилової к-ти, інших НПЗЗ.
Флутамід | Лікування препаратом не розпочинати хворим з рівнями трансамінази у сироватці крові, що в 2-3 рази перевищують верхню межу норми. При лабораторному підтвердженні порушення функції печінки або жовтяниці, при відсутності підтверджених біопсією метастазів у печінці, лікування препаратом припинити, якщо у хворого продовжує розвиватися жовтяниця або якщо рівні трансамінази у сироватці крові перевищили у 2-3 рази верхню межу норми, навіть при відсутності клінічних симптомів. | Пацієнти з розладами функції нирок мають перебувати під ретельним наглядом. | Оскільки при лікуванні флутамідом підвищуються рівні тестостерону та естрадіолу у плазмі крові, можлива затримка рідини у тканинах організму, тому препарат необхідно з обережністю призначати пацієнтам з хворобами серця. Крім того, зростання рівня естрадіолу може підвищити ризик розвитку тромбоемболії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Флюпентиксол | Обережно підбирати терапевтичну дозу та визначати рівень ЛЗ у сироватці крові. З обережністю пацієнтам із прогресуючим захворюванням печінки. | Призначається у звичайних дозах. | З обережністю призначати пацієнтам із СС захворюваннями в анамнезі (подовженим інтервалом QT, значною брадикардією (<50 уд/хв.), нещодавнім ІМ, некомпенсованою СН або серцевою аритмією). | Спеціальних рекомендацій немає.
Флютиказон | Місцево: у разі системної абсорбції (при застосуванні на великій поверхні та протягом тривалого часу) метаболізм та елімінація препарату можуть сповільнюватись і збільшуватися ризик системної токсичності. Для досягнення бажаного результату застосовувати мінімальні ефективні дози протягом найкоротшого можливого часу. Аер. тасусп. д/інгал.: немає необхідності змінювати дозу. | Місцево: у разі системної абсорбції (при застосуванні на великій поверхні та протягом тривалого часу) метаболізм та елімінація препарату можуть сповільнюватись і збільшуватися ризик системної токсичності. Для досягнення бажаного результату застосовувати мінімальні ефективні дози протягом найкоротшого можливого часу. Аер. тасусп. д/інгал.: немає необхідності змінювати дозу. | корекція дози не потрібна; інгаляційно - спеціальних рекомендацій немає. | Аер. та сусп. д/інгал.: з особливою обережністю слід призначати хворим на активний або латентний туберкульоз легенів.
Флютиказону фуроат | Корекція дози не потрібна. | Корекція дози не потрібна. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фолітропін альфа | У пацієнтів з печінковою недостатністю безпечність та ефективність препарату не були встановлені. | У пацієнтів з нирковою недостатністю безпечність та ефективність препарату не були встановлені. | У жінок зі встановленими факторами ризику розвитку тромбоемболічних явищ (індивідуальні або сімейні випадки), а також у жінок з існуючими або нещодавніми тромбоемболічними захворюваннями, лікування гонадотропінами може призвести до подальшого підвищення такого ризику - необхідно оцінити перевагу застосування гонадотропінів над ризиком розвитку подібних явищ. | Можливе загострення або погіршення астми.
Фолітропін бета | Особливих застережень немає. | Особливих застережень немає. | Повідомлялося про тромбоемболічні ускладнення (пов’язані або не пов’язані з СГСЯ) після лікування гонадотропінами. Внутрішньосудинний тромбоз як венозних, так і артеріальних судин може призводити до послаблення припливу крові до життєво важливих органів або до кінцівок. У жінок із загальновизнаними факторами ризику тромбоемболічних ускладнень (такими як особистий або сімейний анамнез, тяжка форма ожиріння або тромбофілія, лікування гонадотропінами, включаючи даний ЛЗ) цей ризик може бути більш високим. | Особливих застережень немає.
Фондапаринукс | не потрібно коригувати дозування для хворих з ПН легкого та помірного ст., хворим із тяжким ст. ПН ЛЗ застосовувати з обережністю. | пацієнтам із легкими порушеннями ф-ції нирок (КлКр> 50 мл/хв) змінювати дозу не потрібно, з кліренсом креатиніну 20−50 мл/хв за призначенням лікаря рекомендується застосовувати препарат у дозі 1,5 мг/добу, з КлКр > 20 мл/хв ЛЗ застосовувати не рекомендується. | пацієнтам із нестабільною стенокардією/ІМ без підйому сегмента ST та ІМ із підйомом сегмента ST, яким показане непервинне ЧКВ, застосування фондапаринуксу як єдиного антикоагулянта під час ЧКВ не рекомендоване, додатково застосовувати нефракціонований гепарин згідно зі стандартною практикою, можливість застосування оцінюється з точки зору співвідношення ризик/користь. | Спеціальних рекомендацій не виявлено.
Формотерол | ↑ дії препарату у хворих на тяжку форму цирозу печінки. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при ІХС, тяжкій АГ, порушенні серцевого ритму і провідності, тяжкій СН, ідіопатичному підклапанному аортальному стенозі, гіпертрофічній обструктивній кардіоміопатії, аневризмі, відомому або потенційному подовженні інтервалу QT, при прийомі ЛЗ, що впливають на інтервал QTc. | З обережністю при тяжких загостреннях БА, оскільки може розвиватись небезпечна для життя гіпокаліємія. У випадку нападу астми слід застосувати β2-адреностимулятор швидкої дії.
Фосфоміцин | У пацієнтів з порушенням функції печінки при застосуванні препарату можливе загострення захворювання. Пацієнтам, які отримують тривалу терапію фосміцином, необхідно періодично контролювати функцію печінки. Можливе транзиторне підвищення активності печінкових трансаміназ. | Проипоказаний при тяжкій нирковій недостатністі (КлКр < 10 мл/хв). При нирковій недостатності можливе зниження кліренсу фосфоміцину, що може потребувати зменшення дози. | З обережністю пацієнтам з АГ та СН. | З обережністю пацієнтам з БА
Фталілсульфатіазол | Прогтипоказано при г. гепатиті. | З обережністю призначають пацієнтам з нефрозом, нефритом. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фторурацил | З обережністю при порушеннях функції. За необхідності, дозу зменшують на 1/3-1/2. | Призначати з обережністю. За необхідності, дозу зменшують на 1/3-1/2. | З обережністю пацієнтам, у яких з попередніх курсів терапії виникав біль у грудях, а також хворим з кардіологічними захворюваннями в анамнезі. Може чинити токсичну дію на серцеву систему навіть тих пацієнтів, у яких відсутні прояви захворювань сердця в анамнезі. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фулвестрант | Корекція дози для пацієнток з легкою та помірною недостатністю не рекомендується, застосовують з обережністю з огляду на можливе зростання експозиції фулвестранту; дані протипоказаний при тяжкій печінковій недостатністі. | При легкому або помірному ступені тяжкості (КлКр≥30 мл/хв), коригування дози не потрібно; з обережністю застосовувати пацієнтам з тяжким порушенням функції нирок (КлКр < 30 мл/хв).. | Тромбоемболічні реакції спостерігаються у жінок, хворих на прогресуючий рак молочної залози. | Спеціальні рекомендації відсутні.
Фуразидин | Протипоказаний при тяжкій недостатності. | Протипоказаний при тяжкій нирковій недостатністі (КлКр <3 0 мл/хв); пацієнтам, які перебувають на ГД або ПД. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при захворюваннях легень.
Фуразолідон | Протипоказаний при порушеннях функції печінки. | Протипоказаний при термінальній стадії хр. ниркової недостатності. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Фуросемід | Протипоказаний при тяжких порушеннях; ретельний моніторинг пацієнтів із гепаторенальним с-ромом. | Протипоказаний при тяжких порушеннях. Пацієнти з частковою обструкцією відтоку сечі потребують пильної уваги; ретельний моніторинг пацієнтів із гіпопротеїнемією, що, закрема, асоціюється з нефротичним с-ромом; для пацієнтів із ХНН слід обережно титрувати дозу для забезпечення поступової початкової втрати рідини. | При СН призводить до гострого зменшення серцевого переднавантаження (шляхом звуження ємкісних венозних судин). У разі необхідності можна регулювати дозу відповідно до терапевтичної відповіді пацієнта. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хімотрипсин | Протипоказаний при дистрофії, цирозі, інфекційному гепатиті. | Протипоказаний при нефриті. | Протипоказаний при декомпенсації серцевої діяльності. | Протипоказаний при емфіземі легень з ДН, декомпенсованих формах туберкульозу легенів. З обережністю при активному туберкульозі та пацієнтам із емпіємою плеври туберкульозної етіології.
Хінаголід | При порушенні функції - протипоказаний. | Порушення функції нирок - протипоказаний. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хіфенадин | З обережністю при тяжкій недостатності. | З обережністю при тяжкій недостатності. | З обережністю при тяжких СС захворюваннях. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хлорамбуцил | Потрібен ретельний моніторинг пацієнтів з порушенням функції печінки щодо виявлення ознак та симптомів токсичності. Зменшувати дозу у пацієнтів з тяжким порушенням функції печінки. | Хворі з ознаками порушення функції нирок повинні знаходитись під ретельним наглядом, тому що у них може виникнути додаткова мієлосупресія, пов’язана з азотемією. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хлорамфенікол | Табл., порошок д/р-ну д/ін’єкц.: пацієнтам із захворюваннями печінки проводити моніторинг ф-ції печінки; протипоказаний при виражених порушеннях ф-ції печінки; супоз.: спеціальних рекомендацій немає; р-н нашкірн., лінімент: спеціальних рекомендацій немає. | Табл., порошок д/р-ну д/ін’єкц.: пацієнтам із захворюваннями нирок проводити моніторинг ф-ції нирок; протипоказаний при виражених порушеннях ф-ції; супоз.: спеціальних рекомендацій немає, крапл.: спеціальних рекомендацій немає; р-н нашкірн., лінімент: спеціальних рекомендацій немає. | Табл., порошок д/р-ну д/ін’єкц.: з обережністю застосовувати при ССЗ; супоз.: спеціальних рекомендацій немає, крапл.: спеціальних рекомендацій немає; р-н нашкірн., лінімент: спеціальних рекомендацій немає. | Табл.: не призначати при г.респіраторних захворюваннях.
Хлоргексидин | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хлоропірамін | З обережністю при порушенні функції печінки ; може бути необхідним зменшення дози. | при порушенні функції необхідне зниження дози. | З обережністю; протипоказаний при г. ІМ, аритмії. | протипоказаний при г. нападі астми.
Хлорофіліпт | Слід бути обережним при застосуванні пацієнтам із захворюваннями печінки | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хлорпромазин | Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушеннями функції печінки: цирозом, гепатитом, гемолітичною жовтяницею, жовчнокам’яною хворобою. З обережністю при порушеннях функції печінки помірного ступеня. При тривалому лікуванні контролювати функцію печінки. | Протипоказаний пацієнтам з тяжкими порушеннями функції нирок (нефрит, г. пієліт, амілоїдоз нирок, сечокам`яна хвороба). З обережністю при порушеннях функції нирок помірного ступеня. При тривалому лікуванні контролювати функцію нирок. | Протипоказаний при тяжких СС захворюваннях: декомпенсована СН, тяжкі СС захворювання, декомпенсовані вади серця, виражена артеріальна гіпотензія, тромбоемболічна хвороба, виражена міокардіодистрофія. Проводити контроль ЕКГ на початку лікування та під час лікування. | Протипоказаний пацієнтам з пізньою стадією бронхоектатичної хвороби. З обережністю при хр. захворюваннях органів дихання.
Хлорпротиксен | З обережністю пацієнтам із прогресуючими захворюваннями печінки. Проводити ретельне дозування та визначення рівня ЛЗ в сироватці. | З обережністю пацієнтам із прогресуючими захворюваннями нирок. Проводити ретельне дозування та визначення рівня ЛЗ в сироватці. | З обережністю пацієнтам із прогресуючими захворюваннями СС системи. Протипоказаний пацієнтам із анамнезом клінічно значущих СС розладів (брадикардія <50 уд/хв, нещодавній г. ІМ, некомпенсована СН, серцева гіпертрофія, аритмії, якщо призначені антиаритмічні ЛЗ класів ІА та ІІІ), пацієнтам із анамнезом шлуночкових аритмій або Torsade de Pointes, пацієнтам із некоригованою гіпокаліємією та гіпомагніємією, пацієнтам зі спадковим с-мом подовженого інтервалу QT або встановленим набутим подовженим інтервалом QT (QTc більше 450 мсек у чоловіків і 470 мсек у жінок). До початку лікування провести моніторинг ЕКГ. Періодично контролювати рівень електролітів. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хлорхінальдол | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Холекальциферол | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю застосовувати препарат пацієнтам з нирковими каменями,порушеною функцією нирок та контролювати рівень кальцію та фосфатів. | З обережністю призначати вітамін D3 пацієнтам з захворюваннями серця, а також іммобілізованим пацієнтам і тим, що застосовують тіазидні діуретики, серцеві глікозиди. | Спеціальних рекомендацій немає.
Хоріонічний гонадотропін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю при СН, АГ.У жінок з загальновизнаними факторами ризику розвитку тромбозу, такими як особистий або сімейний анамнез, ожиріння або тромбофілія, може бути підвищений ризик венозних або артеріальних тромбоемболічних ускладнень під час або після лікування гонадотропінами. | Спеціальних рекомендацій немає.
Целекоксиб | з ПН середнього ст. (клас В за шкалою Чайлда-П’ю) рекомендовану ДД ЛЗ ↓ на 50 %; не застосовувати пацієнтам з тяжкою ПН .Контроль показників ф-ції. | Не застосовувати з тяжкою НН. | Протипоказано при аортокоронарному шунтуванні; уникати застосування пацієнтам з нещодавнім ІМ, окрім випадків, коли користь від лікування переважатиме ризик рецидиву тромботичного серцево-судинного ускладнення; з обережністю при СН, АГ,затримці рідини. | Протипоказаний при БА.
Цетиризин | У пацієнтів лише з печінковою недостатністю коригування дози не потрібно, коригування потрібне при одночасному порушенні функцій печінки та нирок. | З обережністю застосовувати пацієнтам із ХНН (потрібна корекція режиму дозування) та пацієнтам літнього віку з нирковою недостатністю (можливе зниження клубочкової фільтрації). Проміжки між прийомами визначати індивідуально, залежно від функції нирок. При легких формах порушення (кліренс креатиніну 50-79 мл/хв.) - по 10 мг 1 р/добу; при помірній формі (кліренс креатиніну 30-49 мл/хв.) - по 5 мг 1 р/добу; при тяжкій формі (кліренс креатиніну < 30) - по 5 мг 1 раз кожних 2 дні; при термінальній стадії ниркової недостатності (пацієнтам, яким проводять ГД) - протипоказаний. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цетрорелікс | Застосовувати з обережністю. | Протипоказаний при тяжкому ураженні функції. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цетуксимаб | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю застосовувати пацієнтам з СС захворюваннями. При призначенні цетуксимабу слід враховувати стан СС системи пацієнтів, а також супутнє лікування препаратами з кардіотоксичними властивостями, такими як фторпіримідини. Рекомендується проводити визначення сироваткового рівня електролітів до початку та періодично під час терапії цетуксимабом. | З обережністю застосовувати пацієнтам з легеневими захворюваннями.
Цефазолін | При тривалому лікуванні регулярно контролювати показники функціонального стану печінки. | При тривалому лікуванні регулярно контролювати показники функціонального стану нирок. Пацієнтам з порушеннями функції нирок добову дозу зменшити залежно від КлКр. Після ударної дози, що відповідає тяжкості інфекції, дорослим пацієнтам з КлКр 55 мл/хв та більше − корекція дози не потрібна; 35-54 мл/хв − разова доза не змінюється, але інтервал між введеннями не < 8 год.; 11-34 мл/хв − разову стандартну дозу зменшити у 2 рази, інтервал між введеннями - 12 год.; < 10 мл/хв − призначати половину терапевтичної дози кожні 18-24 год. При порушенні функції у дітей: при КлКр 40-70 мл/хв - 60 % добової дози ЛЗ, розподіленої для введення з інтервалом 12 год.; 20-40 мл/хв - 25 % добової дози, розподіленої для введення з інтервалом 12 год.; 5-20 мл/хв - 10 % середньої добової дози кожні 24 год; усі рекомендовані дози призначати після початкової ударної дози. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цефалексин | З обережністю застосовувати пацієнтам з недостатністю. Під час лікування регулярно контролювати ф-ції печінки. | З обережністю застосовувати пацієнтам з нирковою недостатністю; при КлКр 40-80 мл/хв: разова доза - 500 мг у 4-6 год.; 20-30 мл/хв: разова доза - 500 мг у 8-12 год.; 10 мл/хв: разова доза - 250 мг у 12 год., 5 мл/хв: разова доза - 250 мг у 12-24 год. Пацієнтам, які перебувають на ГД - 250 мг 1-2 р/добу і додатково 500 мг після кожної процедури ГД. Капс.: при КлКр 5-20 мл/хв. МДД - 1,5 г/добу; при КлКр < 5 мл/хв. - 0,5 г/ добу. Під час лікування регулярно контролювати ф-ції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | З обережністю пацієнтам з БА.
Цефепім | Коригування дози не потрібне. | У хворих із порушеннями ф-ції нирок (КлКр < 30 мл/хв) дозу препарату необхідно відкоригувати; пацієнтам з КлКр > 50 мл/хв - звичайне дозування відповідно до тяжкості інфекції. Дітям від 1 до 2 місяців: тільки за життєвими показаннями у дозі 30 мг/кг маси тіла кожні 12 або 8 год залежно від тяжкості інфекції; діти віком від 2 місяців: максимальна доза для дітей не повинна перевищувати рекомендовану дозу для дорослих. Звичайна рекомендована доза для дітей з масою тіла до 40 кг при ускладнених або неускладнених інфекціях сечових шляхів (включаючи пієлонефрит), неускладнених інфекціях шкіри, пневмонії, а також для емпіричного лікування нейтропенічної гарячки - 50 мг/кг кожні 12 год (для хворих на нейтропенічну гарячку та бактеріальний менінгіт - кожні 8 год). Для пацієнтів з порушенням ф-ції нирок (КлКр ≤ 60 мл/хв) дозу цефепіму необхідно відкоригувати з метою компенсації повільної швидкості ниркового виведення. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цефіксим | Виявляти обережність. При тривалому лікуванні контролювати функції печінки. | З обережністю призначати пацієнтам із нирковою недостатністю. Для пацієнтів із КлКр 20 мл/хв або вище призначати звичайну дозу і режим >; для пацієнтів з КлКр < 20 мл/хв рекомендується добову дозу зменшити на 50 %; це також стосується пацієнтів, які знаходяться на постійному амбулаторному перитонеальному діалізі або ГД; можна застосовувати при порушенні функції нирок. Для пацієнтів із КлКр 20 мл/хв або вище призначати звичайну дозу і режим дозування. Для пацієнтів із КлКр <20 мл/хв не рекомендується перевищувати дозу 200 мг (половина табл.) 1 р/добу. Це також стосується пацієнтів, які знаходяться на постійному амбулаторному перитонеальному діалізі або ГД. | Спеціальних рекомендацій немає. | Р-ції гіперчутливості частіше відзначаються у пацієнтів із наявністю в БА з алергічним компонентом.
Цефоперазон | Коригування дози у випадках закупорювання жовчних протоків, тяжких захворювань печінки або супутнього ураження нирок. Якщо контроль концентрації у сироватці крові не проводять, МДД - не вище 2 г. Під час тривалої терапії проводити періодичні обстеження з метою виявлення можливих функціональних порушень печінки. | Хворим з ураженням нирок звичайну добову дозу (2-4 г) можна призначати без коригування. Для пацієнтів, у яких ШКФ нижча 18 мл/хв або сироватковий рівень креатиніну перевищує 3,5 мг/100 мл, МДД - 4 г. Пацієнтам, що перебувають на ГД вводять після закінчення діалізу. У пацієнтів з порушенням функції печінки та супутнім ураженням нирок проводити спостереження за його концентрацією у сироватці крові та коригувати дозу в разі необхідності, якщо контроль концентрації не проводиться, тоді МДД не вище 2 г. Під час тривалої терапії проводити періодичні обстеження з метою виявлення функціональних порушень нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цефотаксим | З обережністю призначати при порушеннях функції. При тривалому лікуванні контролювати функції печінки. | При порушеннях ф-ції дозу зменшити з урахуванням вираженості ниркової недостатності і чутливості збудника; при КлКр 10 мл/хв і менше добову дозу зменшити вдвічі; при тривалому застосуванні контролювати ф-цію нирок. | Протипоказаний при AV-блокаді без встановленого водія серцевого ритму, тяжкій СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цефподоксим | Зміна дози не потрібна. | Немає необхідності змінювати дозу, якщо КлКр ˃ 40 мл/хв. У пацієнтів з тяжким порушенням ф-ції нирок: КлКр 39-10 мл/хв - разову дозу (100-200 мг) застосовувати кожні 24 год; КлКр < 10 мл/хв - разову дозу застосовувати кожні 48 год. Пацієнтам на ГД - 100 мг або 200 мг (залежно від типу інфекції) після кожного сеансу ГД. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цефтазидим | Хворим із легкою та помірною печінковою недостатністю корекція дози не потрібна; ретельний клінічний нагляд за ефективністю та безпекою застосування. | Пацієнтам із порушеннями функції дозу знизити; початкова доза - 1 г. Підтримуюча доза базується на швидкості гломерулярної фільтрації. Рекомендовані підтримуючі дози: інтермітуюче введення дорослим та дітям ≥ 40 кг з КлКр 50-31 мл/хв - по 1 г кожні 12 год.; 30-16 мл/хв - по 1 г кожні 24 год.; 15-6 мл/хв - по 0,5 г кожні 24 год.; < 5 мл/хв - по 0,5 г кожні 48 год.; дітям < 40 кг з КлКр 50-31 мл/хв - 25 мг/кг кожні 12 год.; 30-16 мл/хв -- 25 мг/кг кожні 24 год.; 15-6 мл/хв - по 12,5 мг/кг кожні 24 год.; < 5 мл/хв - по 12,5 мг/кг кожні 48 год.; як постійна інфузія дорослим та дітям ≥ 40 кг з КлКр 50-31 мл/хв - навантажувальна доза 2 г з наступним постійним інфузійним введенням 1-3 г кожні 24 год.; 30-16 мл/хв - навантажувальна доза 2 г, потім 1 г кожні 24 год. Проводити ретельний клінічний нагляд за ефективністю та безпекою застосування. Якщо дітям (маса тіла яких < 40 кг) із порушеною ф-цією нирок застосувати в/в інфузійно, КлКр скорегувати відповідно до площі поверхні або маси тіла. Можна застосовувати при ПД у звичайному режимі та при тривалому амбулаторному ПД. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цефтриаксон | Відсутня необхідності коригувати дозу у пацієнтів з легкою чи помірною печінковою недостатністю в тому випадку, якщо ф-ція нирок не порушена; у випадку тяжкої печінкової недостатності рекомендований ретельний клінічний моніторинг безпеки та ефективності препарату. | Немає необхідності знижувати дозу цефтриаксону в тому випадку, якщо ф-ція нирок не порушена; лише в разі ниркової недостатності в передтермінальній стадії (КлКр < 10 мл/хв) МДД не має перевищувати 2 г.; хворим, які знаходяться на діалізі, немає потреби в додатковому введенні препарату після діалізу; цефтриаксон не видаляється з організму шляхом перитонеального діалізу або ГД; виявляти обережність при застосуванні хворим із нирковою недостатністю, які одночасно отримують аміноглікозиди та діуретики. У випадку тяжкої ниркової недостатності рекомендований ретельний клінічний моніторинг безпеки та ефективності препарату. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цефуроксим | Наявні порушення функції печінки не впливатимуть на фармакокінетику цефуроксиму. | Табл. та гранули д/приготування суспенз.: пацієнтам із вираженим порушенням ф-ції нирок зменшити дозу, щоб компенсувати його повільнішу екскрецію. Порошок д/р-ну д/ін’єкц.: пацієнтам із порушеною ф-цією нирок - зменшувати дозу для компенсації більш повільної екскреції цефуроксиму; якщо рівень КлКр ˃ 20 мл/хв - стандартну дозу не знижувати (750 мг - 1,5 г 3 р/добу); дорослим із вираженим порушенням (КлКр 10-20 мл/хв) - 750 мг 2 р/добу, у більш тяжких випадках (КлКр < 10 мл/хв) - 750 мг 1 р/добу; при ГД - в/в або в/м по 750 мг наприкінці кожного сеансу ГД; пацієнтам, які перебувають на програмному ГД або високопоточній гемофільтрації у відділеннях інтенсивної терапії - 750 мг 2 р/добу; пацієнтам, які перебувають на низькопоточній гемофільтрації - дотримуватись схеми дозування як для лікування при порушеній ф-ції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Циклопентолат | Спеціальних рекомендацій немає | з обережністю при гіперплазії передміхурової залози. | з обережністю застосовувати пацієнтам з коронарними захворюваннями, СН. | спеціальних рекомендацій немає
Циклосерин | Контроль функції печінки. | Протипоказаний при тяжкій недостатності (КлКр < 250 мл/хв). У пацієнтів із нирковою недостатністю помірного та середнього ступеня тяжкості знижувати дозу циклосерину. Контролювати видільну функцію нирок. | Протипоказаний при СН. | Спеціальних рекомендацій немає.
Циклоспорин | До початку терапії визначати концентрацію білірубіну та інші параметри оцінки функції печінки, протягом лікування проводити ретельний моніторинг даних показників, у разі відхилень - знизити дозу. У випадку тяжкого порушення - знизити дозу та здійснювати моніторинг концентрації циклоспорину у крові до досягнення стабільних значень. | Протипоказаний при нирковій недостатності, за винятком хворих з нефротичним с-мом та помірно підвищеними вихідними концентраціями креатиніну максимум до 200 мкмоль/л у дорослих та 140 мкмоль/л у дітей. При нефротичному с-мі дозволяється обережне лікування із застосуванням доз не вище 2,5 мг/кг/добу, коли застосування циклоспорину сприяє нормалізації показників креатиніну, підвищених внаслідок захворювання. При одночасному застосуванні з ЛЗ, що можуть проявляти нефротоксичну синергічну дію, проводити ретельний моніторинг функції нирок. При виникненні вираженого порушення функції нирок зменшити дозу сумісно застосовуваного ЛЗ або розглянути можливості альтернативної терапії. Довготривале застосування може призвести до появи структурних змін у нирках (до інтерстиціального фіброзу), які відрізняти від ознак хр. відторгнення у пацієнтів із трансплантованою ниркою. Проводити частий моніторинг функції нирок згідно з місцевими рекомендаціями, з урахуванням конкретних показань до призначення. Можлива активація латентної інфекції поліомавірусу, що призводить до виникнення нефропатії, пов’язаної з поліомавірусом - зокрема ВК-вірусної нефропаті або прогресуючої мультифокальної лейкоенцефалопатії, пов’язаної з JC-вірусом. Ці проблеми розглядати у диференційній діагностиці імуносупресивних пацієнтів із погіршенням функції нирок або неврологічними симптомами. | Протягом лікування регулярно контролювати показники АТ; у разі наявності АГ провести відповідне лікування для його зниження. Перевагу надавати антигіпертензивним ЛЗ, що не впливають на фармакокінетику циклоспорину. Вимірювати рівні ліпідів до та через 1 міс. після початку лікування; при підвищеному рівні - зменшити долю жирів у раціоні та зменшити дозу. При прийомі циклоспорину зростає ризик виникнення гіперкаліємії. З обережністю призначати у комбінації з калійзберігаючими ЛЗ (з калійзберігаючими діуретиками, інгібіторами АПФ, антагоністами рецепторів ангіотензину ІІ) або ЛЗ, що містять калій, або пацієнтам, які перебувають на дієті, багатій на вміст калію; контролювати рівні калію. Пацієнтам із неконтрольованою не приймати циклоспорин. | Спеціальних рекомендацій немає.
Циклофосфамід | При порушенні функції печінки рекомендується зниження дози приблизно на 25 % при рівні білірубіну сироватки крові від 3,1 до 5 мг/100 мл. | При порушенні функції нирок рекомендується зниження дози приблизно на 50 % при швидкості гломерулярної фільтрації нижче 10 мл/хв. Для пацієнтів, яким потрібен діаліз, слід узгодити інтервал часу між застосуванням циклофосфаміду та сеансом діалізу. | З обережністю пацієнтам із факторами ризику кардіотоксичності та з наявними хворобами серця. | Хоча частота легеневої токсичності, спричиненої циклофосфамідом, низька, прогноз для уражених пацієнтів несприятливий.
Цинаризин | з обережністю. | з обережністю. | спеціальних рекомендацій немає. | спеціальних рекомендацій немає.
Цинку оксид | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ципрогептадин | При захворюваннях печінки призначати знижені дози, оскільки метаболізм ципрогептадин у таких хворих відбувається повільніше. У разі жовтяниці нез’ясованого походження з симтоматикою порушення з боку органів кровотворення зробити аналіз крові. | Призначати менші дози. | З обережністю застосовуватися при СС захворювання; АГ. | З обережністю застосовуватися при БА в анамнезі. Не застосовувати для лікування захворювань ВДШ, в т. ч. БА.
Ципротерон | Протипоказаний. | Спеціальні рекомендації відсутні. | Пацієнти з артеріальними або венозними тромботичними/тромбоемболічними явищами (тромбозом глибоких вен, емболією легеневої артерії, ІМ) або цереброваскулярними хворобами в анамнезі та хворі з пухлинами на пізній стадії належать до групи підвищеного ризику розвитку тромбоемболічних явищ у майбутньому; ципротерону ацетат з обережністю призначати пацієнтам з тромбоемболічними ССЗ. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ципрофлоксацин | Зафіксовано випадки розвитку некрозу печінки та печінкової недостатності із загрозою для життя пацієнта. У разі появи будь-яких ознак захворювання печінки (таких як анорексія, жовтяниця, темна сеча, свербіж або напруженість передньої черевної стінки) лікування припинити. | У пацієнтів з порушенням функції нирок проводити корекцію дози, щоб уникнути підвищення частоти побічних реакцій, спричинених накопиченням ципрофлоксацину. | З обережністю застосовувати пацієнтам з відомими факторами ризику подовження інтервалу QT:при спадковому с-мі подовження інтервалу QT; у випадку одночасного застосування препаратів, що можуть подовжувати інтервал QT; при невідкоригованому електролітному дисбалансі; у разі наявності захворювань серця (СН, ІМ, брадикардія). | Спеціальних рекомендацій немає
Цисплатин | Перед лікуванням, у процесі терапії і після лікування - контроль функції печінки. | Протипоказаний при порушеннях функції нирок (кліренс креатиніну < 60 мл/хв). Перед лікуванням, у процесі терапії і після лікування - контроль функції нирок. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Циталопрам | Пацієнтам з ураженням печінки легкого/середнього ступеня тяжкості початкова доза - 10 мг (2 тижні), МДД - 20 мг. Рекомендується обережність та уважна титрація дози пацієнтам зі зниженою функцією печінки тяжкого ступеня. | При недостатності незначного чи середнього ступеня тяжкості спеціальних рекомендацій немає. З обережністю при тяжкому порушенні функції нирок. | Протипоказаний пацієнтам зі встановленим подовженим QT-інтервалом або вродженим с-мом подовженого QT. У пацієнтів зі стабільним серцевим захворюванням переглянути показники ЕКГ, припинити застосування циталопраму, якщо протягом лікування з’являються ознаки серцевої аритмії. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цитарабін | Застосовувати з обережністю у знижених дозах. | Застосовувати з обережністю у знижених дозах. | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає.
Цитизин | Призначати лише після ретельної оцінки співвідношення користь/ризик. | Призначати лише після ретельної оцінки співвідношення користь/ризик. | Протипоказаний пацієнтам з г. ІМ, нестабільною стенокардією, серцевою аритмією, нещодавно перенесеним церебро-васкулярним захворюванням, атеросклерозом; тяжкою АГ. Пацієнтам з ІХС, СН, АГ, церебро-васкулярними захворюваннями, облітеруючими артеріальними захворюваннями призначати лише після ретельної оцінки співвідношення користь/ризик. | Спеціальних рекомендацій немає.
Ціанокобаламін | Спеціальних рекомендацій немає. | Спеціальних рекомендацій немає. | Протипоказаний при стенокардії напруження; у осіб зі схильністю до тромбоутворення і хворих на стенокардію дотримуватись обережності, контролювати показники згортання крові. | Спеціальних рекомендацій немає.