Лікування сенсоневральної приглухуватості (СНП) має проводитися з урахуванням відомих ланок патогенезу і стану органів і систем, пов’язаних зі слуховою системою, а при можливості - впливом на етіологічні чинники, з залученням, при необхідності, відповідн

Лікування сенсоневральної приглухуватості (СНП) має проводитися з урахуванням відомих ланок патогенезу і стану органів і систем, пов’язаних зі слуховою системою, а при можливості - впливом на етіологічні чинники, з залученням, при необхідності, відповідних спеціалістів, а також обов’язковим системним і індивідуальним підходом. При цьому, обов’язковим є врахування стану церебральної гемодинаміки, серцевої діяльності і ЦНС.

При лікуванні СНП застосовуються: дезінтоксикаційна терапія (з цих заходів починається курс лікування при наявності ознак інтоксикації – (натрію лактат + натрію хлорид + кальцію хлорид + калію хлорид + магнію хлорид), р-н глюкози та ін. (див.розділ «НЕВІДКЛАДНА ДОПОМОГА ПРИ ГОСТРИХ ОТРУЄННЯХ», «АНЕСТЕЗІОЛОГІЯ ТА РЕАНІМАТОЛОГІЯ. ЛІКАРСЬКІ ЗАСОБИ»); спазмолітичні препарати (при наявності спазму та підвищеного тонусу мозкових судин, наприклад, папаверину гідрохлорид, бендазол гідрохлорид (див. розділ «НЕВРОЛОГІЯ. ЛІКАРСЬКІ ЗАСОБИ»); препарати, які стабілізують АТ; протизапальні, десенсибілізуючі, противірусні та АБЗ (у разі наявності запального процесу, розвитку СНП на фоні ГРВІ); препарати, які покращують мозковий кровообіг; оскільки порушення мозкового кровообігу мають місце у переважної більшості хворих на СНП незалежно від етіології та стадії (г. чи хр.), препарати цієї групи входять у базисний курс; в залежності від виявлених змін у церебральній гемодинаміці застосовуються: при підвищеному тонусі мозкових судин - папаверину гідрохлорид, цинаризин, при утрудненні венозного відтоку – ніцерголін (див.розділ «НЕВРОЛОГІЯ. ЛІКАРСЬКІ ЗАСОБИ»); при запамороченні, підвищенні внутрішньо-лабіринтного тиску застосовуються бетагістин, цинаризин; ЛЗ, які сприяють покращенню функціонального стану ЦНС (застосовуються у базисному курсі, особливо при наявності змін у центральних відділах слухового аналізатору) - ноотропні препарати та препарати, що стимулюють метаболізм мозкової тканини; антиоксиданти (аскорбінова к-та - див.розділ «НЕВІДКЛАДНА ДОПОМОГА ПРИ ГОСТРИХ ОТРУЄННЯХ»); заспокійливі засоби (при цьому враховується АТ); ЛЗ, які покращують реологічні властивості крові; препарати метаболічної, нейропротекторної дії (триметазидин – див. розділ «КАРДІОЛОГІЯ. ЛІКАРСЬКІ ЗАСОБИ»); у випадку г. та загострення хр. СНП – ендауральний електрофорез з стрептокіназою, гепарином (за показаннями); стероїди.