Офлоксацин (Ofloxacin)

Офлоксацин (Ofloxacin) * [ПМД] (див. п. 17.2.11. розділу "ПРОТИМІКРОБНІ ТА АНТИГЕЛЬМІНТНІ ЗАСОБИ")

Фармакотерапевтична група: J01MA01 - протимікробні засоби для системного застосування. Фторхінолони.

Основна фармакотерапевтична дія: синтетичний протимікробний засіб фторованого хінолону широкого спектра дії як щодо грамнегативних, так і щодо грампозитивних мікроорганізмів. У концентраціях, ідентичних з мінімальною пригнічувальною концентрацією (МІС) або у трохи вищих він чинить бактерицидну дію (шляхом пригнічення ДНК-гірази = ферменту, необхідного для дублювання та транскрипції бактеріальної ДНК). Відповідно до результатів мікробіологічних досліджень, чутливими до офлоксацину можна вважати такі збудники: Staphylococcus aureus (у тому числі стафілококи, резистентні до метициліну), Staphylococcus epidermidis, Neisseria spp., Escherichia coli, Citrobacter spp., Klebsiella spp., Enterobacter spp., Hafnia spp., Proteus spp. (індолнегативні та індолпозитивні штами), Salmonella spp., Shigella spp., Acinetobacter spp., Yersinia enterocolitica, Campylobacter jejuni, Aeromonas spp., Plesiomonas spp., Vibrio cholerae, Vibrio parahaemolyticus, Haemophilus influenzae, Chlamydia spp., Legionella spp., Gardnerella spp. Змінну чутливість демонструють стрептококи, Serratia marcescens, Pseudomonas aeruginosa, Clostridium spp. та мікоплазми. Анаеробні бактерії (наприклад, Fusobacterium spp., Bacteroides spp., Eubacterium spp., пептококи, пептострептококи) зазвичай є резистентними до офлоксацину. Активний щодо Chlamydia trachomatis, Mycobacterium leprae, Mycobacterium tuberculosis і деяких інших видів Mycobacterium. Встановлена синергічна дія офлоксацину і рифабутину проти Mycobacterium leprae. До препарату нечутливі Treponema pallidum (бліда спірохета), віруси, гриби та найпростіші.

Показання для застосування ЛЗ: Інфекційно-запальні захворювання, спричинені чутливими до офлоксацину збудниками:г. та хр. інфекції бронхолегеневої системи; г. та хр. інфекції верхніх та нижніх відділів сечовивідних шляхів.

Спосіб застосування та дози ЛЗ: в/в по 200 мг 2р/добу, при тяжких або ускладнених інфекціях можна вводити у дозі 400 мг 2р/добу, введення необхідно здійснювати з рівними інтервалами, дозу 200 мг вводити не менше ніж протягом 30 хв; якщо кліренс креатиніну становить 50-20 мл/хв, доза повинна бути зменшена до 100-200 мг кожні 24 год, при кліренсі креатиніну <20 мл/хв, у т.ч. для хворих, які перебувають на гемодіалізі або перитонеальному діалізі, доза повинна становити 100 мг кожні 24 год, загальна тривалість лікування офлоксацином у парентеральній та p/os формах не повинна перевищувати 2 міс; p/os доза для дорослих може становити від 400 мг до 800 мг/добу; у пацієнтів з тяжкими порушеннями функції печінки (при цирозі печінки з асцитом) виведення офлоксацину може знижуватися, тому не рекомендується перевищувати МДД 400 мг.